60 



sin frihet och sin egendom emot liknande öfvergrepp från 

 statsmaktens sida som under Stuartarnes tid. l 



I sin ifver att bevisa „att vunnen egendom igenom 

 arbete bör högre aktas än jordens gemensamma besitt- 

 ning" går Locke ända därhän, att han knappast tillmäter 

 betydelse åt någon annan produktionsfaktor än arbetet. 

 „Det är säkert", säger han, „att arbetet sätter skillnaden 

 i värdet uppå alla ting. Om man allenast efterser hvad 

 olikhet är emellan ett stycke land, planteradt med tobak 

 eller socker eller ock besådt med korn eller hvete, samt 

 ett annat stycke af samma, land, som är gemensamt och 

 ligger obrukadt; så skall man blifva varse att förbättrin- 

 gen, som arbetet detsamma tillskyndat, utgör största de- 

 len af dess värde.- Jag tror mig ej räkna för högt, om 

 jag säger det utaf alla de frukter jorden frambär till 

 människans bruk och nytta 9 / 10 igenom arbetet tillverkas; 

 ja, om vi rätt vele värdera alla ting efter det stånd de 

 äro uti, då vi oss af dem betjäne, samt uppsätta alla de 

 omkostningar man uppå dem användt, och sålunda skär- 

 skåda hvad som därutinnan af naturen allena och hvad 

 som af arbetet härrörer, så skola vi se det uti de mesta 



99 



100 



böra arbetet helt och hållet tillskrifvas" (57 — 58). 

 Man har i allmänhet uppfattat detta uttalande och 

 andra liknande såsom innehållande Lockes värdeteori och 

 därför betraktat honom såsom en förelöpare i detta af- 

 seende till Adam Smith, Ricardo och hans skola samt 

 Karl Marx, Rodbertus och Henry George. Men Locke 

 har synbarligen icke velat säga att det på en varas produ- 

 cerande nedlagda arbetet vore så godt som ensamt be- 

 stämmande för varans bytesvärde — hans i en senare 



Se Hasbach, Die philosophischen Grundlagen etc., s. 54. 



Bidi-aff t. känned. af Fini 



