67 



handel är fördelaktig för ett land. Det säges att få 

 lagar uti en stat äro ett bevis till sluga och kloka invå- 

 nare: men med mera fog kan sägas att få lagar angående 

 handel äro tecken af en nation, som mår väl af handel. 

 Lagar, som underhjälpa konsumtion af somlige varor och 

 förbjuda att bruka andra, kunna vara nyttige nog, där 

 handel är forcerad och drifves med konst, som i Frank- 

 rike. Men uti de land som äro belägne och folket af 

 naturen fallne till handel äro sådane lagar onödige, ona- 

 turlige och hafva ingen verkan som länder till publici 

 fromma" (B 2). 



En annan sats i Davenants bevisföring af allmännare 

 bärvidd är följande: „Alla handlande nationers intéresse, 

 hvilka det ock vara må, består däruti att deras konsum- 

 tion hemma är liten samt af främmande afvel och ringa 

 värde och att deras egne manufakturer säljas och slitas 

 utomlands mycket dyrt; emedan igenom det som konsu- 

 meras här hemma den ena mister allenast hvad den an- 

 dra får, och nationen blir till ingen del däraf rikare, men 

 all utrikes konsumtion är en ren och säker vinst" (B 3 — 4). 

 Detta resonemang är typiskt merkantilistiskt. Samman- 

 ställdt med det föregående, visar det hvilka teoretiskt 

 hvarandra korsande vägar de med praktiska spörsmål 

 sysselsatta ekonomiska skriftställarnes tankar kunde följa 

 och ofta nog följde. Det är köpmannaandan som behärskar 

 Davenant, likasom så många andra af tidens ekonomiska 

 skriftställare. 



Nat. o. Folk, H. 73, N:o 1. 



