Kap. 5. 



Dii minores: Salander. Edv. Carleson. 

 Hamrén. Duhre. 



Skapandet af en inhemsk industri, hvarigenom en 

 gynnsam handelsbalans kunde ernås, utgjorde den ekono- 

 miska lagstiftningens ögonmärke under Frihetstidens för- 

 sta skede. Att detta program äfven finner teoretiska för- 

 fäktare i litteraturen har redan framgått af det föregående. 

 Hittills är det likväl blott enstaka röster vi förnummit, 

 ingen ensemble. Först på 1730-talet höres ljudet från en 

 mångstärnmig kör: det är eftersägarnes stora tropp som 

 nu är färdig och själf säker marscherar fram, uppstäm- 

 mande ett allt annat öfverröstande rop på skydd och 

 uppmuntran för de inhemska manufakturerna. Med an- 

 dra ord, på 1730-talet framträder en verklig strömning- 

 inom den nationalekonomiska litteraturen eller publicisti- 

 ken i Sverige, en strömning som vi för korthetens skull 

 kunna karaktärisera såsom industrimerkantilistisk. 



Strömningar äro intressanta företeelser i litteratur- 

 historien. Men de författare och de alster af dessa hvilka 

 bilda eller sammansätta en dylik strömning äro sällan intres- 

 santa. Ur tankarnas eller idéernas synpunkt intet nytt, 



Nat. o. Folk, H. 73, N:o 1. 



