96 



ur formens synpunkt i regeln intet anmärkningsvärdt. 

 Och. litteraturhistorikern gjorde kanske rättast i att 

 glömma eller förbigå dessa författare såsom individualite- 

 ter och endast behandla strömningen, opinionen, mass- 

 företeelsen. Häremot talar emellertid den omständigheten 

 att de på sin tid ofta nog spelat en viktig roll och haft 

 större direkt inflytande på utvecklingens gång än de som 

 först satt idéerna i omlopp. 



Det sagda har sin fulla tillämpning på den strömning 

 som genomgår den svenska nationalekonomiska litteratu- 

 ren eller publicistiken på 1730-talet. Författarne äro be- 

 tydelselösa såsom personligheter, ehuru på sin tid högt 

 skattade såsom språkrör för dagsopinionen; deras litterära 

 alster sakna i allmänhet originalitet till innehåll såväl som 

 till framställningssätt. 



I detta kapitel skall behandlas den i form af själf- 

 ständiga skrifter utkomna litteraturen, i de följande den 

 periodiska litteraturen, publicistiken i snäfvare mening. 

 Skillnaden mellan dessa två grupper är dock icke så be- 

 tydande som det kan synas : ett stort antal för sig utgifna 

 skrifter af politiskt eller nationalekonomiskt innehåll un- 

 der Frihetstiden måste hänföras till publicistiken, och 

 detta gäller äfven den period som här utgör föremål för 

 behandling. 



Den mest framträdande och mest uppburne bland 

 1730-talets ekonomiska skriftställare — den myndige Nor- 

 dencrantz frånräknad — var Eric Salander. Han gaf 

 först ut en handbok i landthushållning kallad TUförlåtelig 

 Oårdz-Fogde Instruction (1727) (i det följande citerad: 

 GF1.), men begynte sedan använda sin penna till fromma 

 för manufakturerna, hvilket inbringade honom den nyin- 



Bidrag t. känned. af Fini. 



