105 



god sak är sin egen taleman." Motståndarne äro påver- 

 kade af utlänningen, som ej försummar „att blåsa såclane 

 i öronen och styrka dem i deras galna inbillning". 



I skriften framhålles huru förmånligt Sveriges geogra- 

 fiska läge är ur handelns synpunkt, huru mycket präk- 

 tigare hamnar riket besitter i Stockholm och Göteborg än 

 t. ex. Holland i Amsterdam, England i London och 

 Frankrike i Rouen. Landets produkter, särskildt de som 

 bergen och skogarna gifva, äro eftersökta af utlänningen. 

 Jordmånen är förträfflig, såsom framgår af de nya rönen 

 med tobaks- och potatisodling. Klimatet är tempereradt 

 och behagligt, men för öfrigt bero ej t. ex. järn- och 

 klädesmanufakturerna af klimatet. Att nationen vore trög 

 och hade ringa sinne för industriell verksamhet, eller 

 bättre förstode „att umgås med värjan än med väfstolen", 

 är icke fallet: „i senare tider, och ännu i dag, se vi att 

 vår nation öfvergår andra i allehanda slags konster och 

 handtverk, och att de största konstnärer som finnas nu 

 för tiden utom lands äro inf ödde svenska". Och för 

 öfrigt,. „om vi estimerade mera vare egne manufakturer 

 och höllo deras inventorer i större värde, så skulle också 

 geniet, böjelsen och sinnet för sådane saker taga mera 

 till. Men så länge som vi intet vilja bära något annat 

 tyg till kläder, intet veta af någon vara som icke kom- 

 mer utifrån, och således debiten, som är alla manufaktu- 

 rers själ och lif, fattas för våra egne, så må man ej hel- 

 ler vänta att någon skall vinnlägga sig så särdeles om 

 manufakturers inrättning här i riket". Fruktan för repres- 

 salier från utlandets sida, ifall Sverige inrättade sådana 

 manufakturer hvilkas varor riket tidigare tagit från ut- 

 landet, är alldeles onödig. Tullförhöjningarna på utländ- 

 ska varor ha ingenstädes varit så lindriga som i Sverige 



Nat. o. Folk, H. 73, N:o 1. 



