106 



Att nya manufakturers anläggande hindrade handelns 

 „vanliga och fria lopp", är endast skenbart. Ty „den 

 handelen som tvingar oss att köpa det af utlänningen 

 och de främmande som vi kunna hafva och tillverka här 

 hemma, är en fördärfvelig och skadelig handel, som stri- 

 der emot allt folks, ja själfva naturens lag". De åtgärder 

 som vidtagits från regeringens sida i Sverige för att upp- 

 amma en inhemsk industri äro icke, såsom man påstår, 

 ovanliga och stridande mot andra nationers exempel; de 

 äro desamma som dessa nationer vidtagit, då fabriks- 

 väsendet hos dem ännu var i sin linda. 



Carleson tager, såsom synes, sin uppgift apologetiskt. 

 Han utgår från de „klara och oemotsägeliga sanningarna", 

 att handeln är en af grundvalarna för ett rikes makt och 

 välfärd och att den icke kan bestå utan manufakturer, ty 

 endast genom utförseln af varor som bearbetats af in- 

 hemskt eller utländskt råmaterial, med andra ord, af 

 fabriksvaror, dragas penningar in i landet. På teoretiska 

 spörsmål inlåter sig Carleson för öfrigt icke i denna 

 skrift, och det kan på visst sätt räknas honom till för- 

 tjänst. 



Både Carleson och Salander synas vara hemmastadda 

 i den utländska nationalekonomiska litteraturen. Carleson 

 — anläggande en diskret och förnäm min — citerar en- 

 dast sparsamt och utan angifvande af något namn, t. ex. 

 , r en förfaren och berömd engelsman som skrifver om 

 handel och manufakturer", „en berömd mans ord som 

 skrifvit om manufakturer i Tyskland''. Salander öppnar 

 mer på sitt vetandes förlåt. Men det är icke skäl att af 

 hänvisningarna till den utländska litteraturen draga stora 

 slutsatser beträffande dennas inflytande på Salanders 



Bidrag t. känned. af Fini. 



