116 



sig genom stora stilistiska förtjänster. Argus' epokgörande 

 betydelse minskas icke genom detta erkännande. l 



Den nyare litteraturforskningen kar uppvisat såväl 

 Sedo-Lärande Mercurhis' som Argus' afhängighet af en- 

 gelska, fransk-holländska ock. i någon mån, äfven tyska 

 förebilder. 2 Prototyperna äro naturligtvis Steeles och 

 Addisons The Tatler, The Spectator och The Guardian. 

 Man har också funnit direkta lån från dessa moraliska 

 tidskrifter — öfversättningar och bearbetningar — både i 

 Sedo-Lärande Mercurhis och i Argus. Vid konstaterandet 

 af detta faktum har man synbarligen icke tänkt sig an- 

 nat än att öfversättningarna och bearbetningarna gjorts 

 efter de engelska originalen. 



Emellertid finnes anledning till den förmodan, att ieke 

 Steeles och Addisons original, utan i Holland utkomna 

 franska öfversättningar varit de som användts af Carleson 

 och Dalin. Jag har ledts på denna tanke därigenom att 

 i en nationalekonomisk uppsats i Sedo-Lärande MercuHus 

 (II: 13), hvilken i den del som här intresserar oss utgör 

 en öfversättning frän Spectator, 3 citeras „Riddaren Guil- 

 laume Petry". Petry är tydligen tryckfel för Petty, men 



1 Detta har Lamm insett: han säger med rätta: „ingen af de 

 talrika efterföljarne till Argus har förefallit mig så lättläst och 

 underhållande som Sedo-Lärande Mercurius' fa. a., s. 121). — War- 

 burg (a. a., s. 52), Wrangel 'a. a., s. 62) och Syhvan {Svenska pres- 

 sens historia, s. 134) hysa däremot en annan uppfattning: „stilen 

 är ovig och oskön", „föga ledig", „språket tungt och orent". 



2 Warburg och Syhvan ha också i detta afseende gjort halt 

 inför Argus, det stora undret. Det är Lamms förtjänst (a. a., s. 

 157 ff.) att ha uppdagat äfven Argus' förebilder (särskildt van Ef- 

 fens Le Misantrope). 



3 ITppsatsen är icke hel och hållen öfversatt. såsom man måste 

 tro, då man läser Lamm (a. a., s. 118j. 



Bidrag t. känned. af Fini. 



