120 



jag förmodar, så förklarar detta i viss mån hvad en 

 litteraturhistoriker * trott sig finna, att nämligen „det en- 

 gelska originalets fina vändningar som oftast gått för- 

 lorade" vid återgifvandet i Sedo-Lärande Mercurius. 



Frågan kan ytterligare förallmänligas: om Carleson 

 användt de franska öfversättningarna af Taller och Spec- 

 tator, är det då icke möjligt att också Dalin begagnat 

 sig af dem för Argusl Helt säkert var Dalin mer 

 hemmastadd i franskan än i engelskan, — om han öfver 

 hufvud kunde engelska. 2 Förhållandet kan förvisso med 

 lätthet utredas genom en filologisk undersökning, och 

 ehuru af sekundär art, synes frågan förtjäna ett besva- 

 rande. Besvaras den sålunda, att de franska öfversätt- 

 ningarna af Tatler och Spectator legat till grund för så- 

 väl Carlesons som Dalins bearbetningar, så visar detta 

 att det engelska litterära inflytandet i mycket högre grad 

 än man hittills antagit kommit via Amsterdam och Haag 

 i fransk, stundom holländsk-fransk, form till Stockholm. 



1 Warburg, a. a., s. 52. 



2 Sedan detta redan satts, märker jag att en tidigare forskare, 

 som granskat förteckningen öfver Dalins boksamling och där funnit 

 endast tre engelska originalarbeten, men väl många franska öfver- 

 sättningar, kommit till den slutsatsen att Dalins „kunskap i det 

 engelska språket troligen varit ingen", hvarför han också i Argus 

 talar t. ex. om „le Spectateur" (Fehr, Studier i Frihetstidens vitterhet, 

 ss. 93 o. 94, n. 1) — jag tillägger att Dalin t. o. m. skrifver „den en- 

 gelska Spectateur" (II: 42). Fehr framkastar, på grund af sin kän- 

 nedom om boksamlingarna hos litterära personer på denna tid, 

 samma hypotes som jag här ofvan: att de franska öfversättnin- 

 garna, icke de engelska originalarbetena, varit de som legat till 

 grund för Dalins efterbildningar, „hvilket torde vara detsamma på 

 denna tiden som att han ej fått någon kännedom om deras egen- 

 domligaste drag, ty dessa borttogos i de franska öfversättningarna" 

 (a. a., s. 93). 



Bidrag t. känned. af Fini. 



