121 



Både Sedo-Lärande Mercurius och Argus innehålla rätt 

 många nationalekonomiska uttalanden, den förra dock flere 

 och därjämte mer sakliga och värdefulla än den senare. 1 



Carleson, personligen starkt intresserad af ekonomiska 

 ämnens behandling, tvekar ej att fylla hela ark (nummer) 

 af sin veckoskrift med djupt allvarliga betraktelser öfver 

 rikets allmänna hushållning. Hans känsla för publikens 

 smak, hans publicistiska instinkt, är dock så pass fin, att 

 han icke ännu i första delen af Sedo-Lärande Mercurius 

 (1730) inför nationalekonomiska uppsatser. Först då stän- 

 derna sammanträdt (1731), finner han — så tolkar jag- 

 saken — tiden härför vara inne. 



Dalin är framför allt rädd för att trötta och uttråka 

 sin läsarkrets; hans publicistiska program lyder ju så: 

 „man skall i få rader innefatta en viktig sak och fram- 

 draga det bästa som därom kan sägas, alltid lagandes att 

 läsarens smak blir förnöjd, i det både saken och skrif- 

 arfcen är behagelig, så att folket får så stor lust att läsa 

 arken som de hafva att veta nytt" {Argus, I: 1). När 

 han upptager nationalekonomiska ämnen till behandling, 

 sker detta i samma lätt och ytligt kåserande form som 

 han i allmänhet använder, och tillika mest i förbigående. 

 Någon gång är ett längre uttalande intaget, måhända för- 

 fattadt af Carleson eller någon annan af nationalekonomin 

 mer intresserad person än Dalin. 2 I den senare delen 

 af Argus (1734) inskränker sig Dalin till den minsta möj- 

 liga beröring med nationalekonomin — han finner det 

 sannolikt öfverflödigt att i Argus dryfta ekonomiska 



1 Arnberg, som påstår motsatsen (a, a., s. 74), har synbarligen 

 icke tagit kännedom om innehållet i Sedo-Lärande Mercurius. 



2 Se härom Sylwan, Sveriges periodiska litteratur, s. 159 f., War- 

 burg, a. a., s. 58, not, och Lamm, a. a., s. 153 f. 



Nat. o. Folk, II. 73, N:o 1. 



