144 



myckenhet af folk gör att statsverket rikeligen under- 

 hålles förutan någons kännbara tunga, och så vidare. 

 Penningar göra alla nyttiga och för människans behof 

 oumgängelige varors värde, därföre de också äro själen 

 af en republiks styrka. Penningar befordra drift och 

 rörelse inom republiken, så att medelst dem folk bringas 

 till att göra hvarannan tjänst och nytta. De förskaffa 

 blodens stadiga gång igenom alla riksens lemmar. Med 

 ett ord, dem förutan skulle allt afstanna och förfalla. 

 Penningar vinna städer; penningar bygga fästningar; 

 penningar underhålla stora arméer; penningar utrusta 

 stora flottor. Penningar skaffa säkerhet." (II: 6, 9 t) 



I befolkningsfrågan fäster således Carleson lika stor 

 vikt vid de militära krafven på en stor folkmängd som 

 vid de ekonomiska, sedda ur jordegare- och industri- 

 idkaresynpunkt. Han framhåller för öfrigt icke de besit- 

 tande klassernas behof af billig arbetskraft lika starkt och 

 öppet som Norden crantz (se ofvan, sid. 75) eller Berch, 

 hvilken sistnämnde författare, också han, säger att „fat- 

 tiga äro de nyttigaste medlemmar uti ett samhälle", att 

 „fattigt folk är landets rikedom" : : man generade sig icke 

 den tiden att tala rent språk. Vi tro icke att Carleson 

 afhållit sig från ett dylikt uttalande, därför att han kom- 

 mit till insikt därom att af vigsidan af folkrikedomen 

 är massarmodet — en företeelse som icke heller på denna 

 tid betraktades med blida ögon af de maktegande, hvilka 

 däri sågo en källa till uppror. 2 I sin behandling af frå- 

 gan om fattigdomen och tiggeriet (I: 3 o. 4) sammanfat- 

 tar visserligen Carleson sin åsikt sålunda: „Näringsmed- 



1 Inledning til Almänna Hushålningen, ss. 28 o. 416. 



2 Se t. ex. Schröder, a. a., s. 158. 



Bidrag t. känued. af Fini. 



