148 



Det är således klart att utrikes handeln bör omhuldas. 

 „Handel fordrar stor ömhet", säger Carleson. „Denna rika 

 bruden gifver säkert korgen åt oförsiktiga friare. Det är 

 förundransvärdt att, ehuruväl alla nationer se huru mycket 

 en republik kan sig förkofra genom en väl inrättad handel, 



äro dock ganska få i besittning däraf. — Politici 



märka i synnerhet att handelen intet trifves i souveraine 



eller envåldsregementen. Handelen är likväl intet 



grannlaga om hvad ort han får bebo. Intet klimat af- 

 skräcker honom, ingen ofruktbarhet bortdrifver honom 

 och ingen afsides belägenhet gör honom ledse. Han frå- 

 gar endast efter frihet, säkerhet, redelighet och försiktighet 11 

 (I: 5, n). Men det är att märka att det, jämte en nyt- 

 tig och indräktig handel, finnes en skadlig och utblot- 

 tande handel. „Till exempel, när man genom främ- 

 mande låter sig tillföra varor ur andra handen med 

 deras skepp, ty då går dubbelt mera åt af rikets kapital 

 till omkostningar vid förslen. Detta är en kräfveta 

 i Spaniens handel, som fräter omkring sig, och en tvin- 

 sot> som afmattar landet otroligen. Sedan är också det 

 en skadelig köpenskap att införa främmande manufaktu- 

 rer till egen konsumtion, hvarigenom reda penningar eller 

 effekter förvandlas i stoft och försvinna. Sådant bör 

 öfverheten söka att hindra, och det kan intet ske utan 

 genom höga tullar och förbåd. Frihet i sådan handel är 

 intet annat än en uppmuntran till att förslösa rikets kapi- 

 tal och själfvillig föresats att löpa i armod och elände" 

 (II: 7, i, f.). 



Handelsmonopol äro, likasom monopol i allmänhet, 

 skadliga; „ty de göra stegring i pris, hvarpå de mest äro 

 utsedde, och hindra ofta nyttiga sakers tillväxt, därigenom 

 att intet nog många få arbeta i en näring eller handels- 

 Bidras t. känned. af Fini. 



