en början varit denna uppgift vuxen. 1 En flyktingskom- 

 mission tillsattes dock redan i början av augusti 1742 2 

 och i september även en sjukkommission, som hade till 

 uppgift att taga vård om de sjuka soldaterna. 3 



Bland riksdagens medlemmar var önskan att bistå 

 flyktingarna och att åtminstone i någon mån medverka 

 vid Finlands återupprättande efter kriget naturligtvis all- 

 män. I riksdagsprotokollen finnas upprepade vittnesbörd 

 därom. i Så meddelade t. ex. bondeståndets talman, att 

 han på talmanskonferensen framhållit nödvändigheten av 

 att tillsätta en allmän besvärsdeputation, vilken i synner- 

 het skulle behandla de finska besvären. I anledning härav 

 beslöt ståndet att främst upptaga Finlands och Österbot- 

 tens, sedan Dalarnas 5 och sist de övriga landsorternas 

 besvär. 6 



Då de finska flyktingarna senare anhöllo om rätt 

 att hålla sammanträden för att uppsätta sina besvär och 



1 Malmström lus. 118. 



2 Schybergson II s. 72. — Flyktingskominissionen skulle 

 medels stambok och genom kollekter insamla medel till flyktingarnas 

 understöd samt även sörja för penningarnas utdelande bland dem. 

 Kommissionen var verksam från 6 aug. 1742 ända till slutet av 1743. 

 Ordförande var revisionssekreteraren Lars Johan Ehrenmalm, utom 

 under tiden 3 juni — 5 sept. 1743, dà landshövding G. Creutz innehade 

 denna post. Se Civilexp. reg. 1742 och 1743. 



3 Malmström III s. 118. 



4 E. o. A. prot. 6 sept. 1742 (XIII s. 57); borgarst. prot. 26 

 aug. 1742. Vid diskussionen framhölls, att Finland, Öster- och Väster- 

 botten samt Skåne såsom gränsprovinser borde ihågkommas vid elek- 

 torsvalet, enär det varit bruk, att elektorerna invalde sig själva till S. U. 



* Den särskilt i Dalarna rådande starka jäsningen var naturligt- 

 vis orsaken till att man ansåg sig i synnerhet böra taga hänsyn till 

 detta landskap. 



8 Bondest. prot. 30 aug. 1742. 



Nat. o. Folk, H. 73, N:o 2. 



