26 



begäran om frihetsår förekom i detta memorial, som av- 

 slutades med en anhållan, att flyktingarna efter freden 

 måtte bliva hembefordrade av kronan. 1 



Som svar härpå beslöt deputationen föreslå, 2 att 

 alla flyktingar, oberoende av stånd, tjänstefolket inbegripet, 

 skulle befrias från alla personliga skatter, såsom mantals- 

 penningar, 3 slottshjälp, 4 lön- och betalningsavgift 5 även- 



1 Såsom bilagor medföljde avskrifter av brev från Karl XII 

 dat. Bender 9 mars och 13 nov. 1711, vari landshövdingarna upp- 

 manades att på tjänligt sätt hjälpa flyktingarna, ävensom ett brev 

 från drottningen och rådet till översten av livgardet, dat. Sthm. 8 

 april 1714, av innehåll, att flyktingarna ej måtte tvingas till värv- 

 ning. Dessutom medföljde som bil. n:o 2 en anhållan, att finnarna 

 skulle undantagas från de kontributioner, som ständerna komme att 

 pålägga. 



2 F. Besv. D. prot. 26 april, 16 maj o. 4 juni 1743. 



3 Mantalspenningarna utgjordes i allmänhet med 3 mk, d. v. s. 

 24 öre smt., för alla personer över 15 år. Dock voro vissa klasser och 

 yrken dels befriade, dels berättigade till nedsättning av mantalspennin- 

 garna. I Finland, utom Österbotten, betalade allmogen 12—16 öre 

 smt. Även sistnämnda län lyckades emellertid vid denna riksdag få 

 mantalspenningarna nedsatta till 12 öre. Se närmare därom i det 

 följande. Bonsdorff s. 581 ff. 



* Slottshjälpen var en personell skatt, som betalades sedan 1727 

 till förmån för Sthms slottsbyggnad och utgjorde l / i av lön- och be- 

 talningsavgiften enligt 1723 års taxa. Den beräknades efter stånd 

 och förmögenhet samt varierade i Finland mellan högst 7 d. 16 öre 

 smt. och 4 öre smt. Bonsdorff s. 600 ff. Slottshjälp bör ej förväxlas 

 med en annan skatt av samma namn, som utgjorde en del av hem- 

 mans- och mantalsräntan, ursprungligen anslagen för underhåll av i 

 länen befintliga slott. Bonsdorff s. 453 o. 456. 



5 Lön- och betalningsavgiften påbjöds 1723. Den beräknades 

 efter rang, förmögenhet och stånd och varierade mellan 45 d. smt; 

 och 16 öre smt. För allmogen nedsattes den såväl vid 1739 som vid 

 1743 års riksdag, så att lägsta avgiften blev 5 öre. M o d é e I s. 70 f. 

 o. 534: II s. 1473; III s. 2104. 



Bidras t. känned. af Fini. 



