35 



lösegendom, värd 5 212 d. kmt., han förlorat. Han utbad 

 sig, att om detta ej var möjligt, i stället fä betalning för 

 en ännu icke förfallen obligation, värd 1 234 d. 12 öre 

 smt., och resten av en kammarkollegiilikvidation, belöpande 

 sig till 1 200 d. smt. Såsom skäl för dessa förmåners 

 erhållande anför han, att han nu tredje resan under sin 

 levnad blivit skild från hemvist och nödigt uppehälle. 

 Första gången hade han i sina unga år följt med sina 

 föräldrar till Ingermanland och nödgats överge både fast 

 och lös egendom. Andra gången, då han redan var i 

 konungens tjänst, hade han 1710 vid Viborgs erövring- 

 bortförts i fångenskap till Ryssland. Därvid hade ej 

 blott hans lösa och fasta egendom, utan ock de efter 

 förra flykten av föräldrarna förvärvade fastigheterna 

 kommit under fienden. Tredje gången hade detta inträffat 

 förlidet år, då den fastighet han förvärvat efter freden, 

 jämte en stor del lösöre lämnats i sticket. Han hade i 

 följd av många löften och „kraftiga tilsäielser" väntat sig 

 ett starkare försvar och därför oförmodat nödgats fly. 

 Detta hade varit honom i högsta måtto bekymmersamt, 

 då det varit svårt att få fartyg. Sina under kriget 

 lidna förluster i fast egendom uppger han till 21 665 d. 

 24 öre kmt., och därtill kom en summa av 5 000 d. kmt., 

 vartill hans i Abo befintliga hus, som av ryssarna använts 

 till sjukhus och därvid alldeles fördärvats, varit upp- 

 skattat. 1 Deputationen framhöll hans många förtjänster 

 och det gagn han gjort sitt fädernesland, men ansåg sig 

 likväl icke kunna tillstyrka hans anhållan om befrielse 

 från bevillningen på grund av sitt beslut av den 4 juni 

 rörande flyktingar, som åtnjöto lön. Däremot tillstyrkte 



1 F. Besv. D. bet. 2 sept. 1743. E:s inlaga finnes ej bland 

 handlingarna. 



Nat. o. Folk, H. 73, N:o 2.. 



