44 



porter och riksdagsrelationer vara, ehuru även beträffande 

 dessa akter bör märkas, att en del av dem blivit upp- 

 satt i Stockholm. 



En rätt åskådlig föreställning om förhållandena i 

 Finland ger ett brev 1 av And. Lanasus, häradshövding 

 i Raseborgs härad, till riksdagsmannen Hans Klemetsson 

 från „Jäfwersböle" i Ingå, daterat Abo 22 juli 1743. I 

 brevet uppmanas Klemetsson att tala med andra, i synner- 

 het landshövdingen, och att tillsammans med de övriga 

 finska bönderna uppvakta så många inflytelserika personer 

 som möjligt för att förmå dem att arbeta för landets upp- 

 hjälpande. Han borde framhålla, att invånarna i Finland 

 voro trogna och aldrig i döden ville gå ifrån sin trohet 

 mot Sverige, om de fingo njuta försvar. Brevet åtföljes 

 av en „Underdånig kort berättelse om Finlands olyckor,, 

 härflytande af kriget" med följande innehåll: Hela riket 

 hade naturligtvis lidit av kriget, men Finland dock mest. 

 Där hade man alltid hyst och skulle även i framtiden 

 hysa en ständig fruktan för den nära fienden, vilken fruk- 

 tan betog invånarna lusten att uppbruka landet. Redan 

 ar 1739 hade man begynt sända svenskt krigsfolk över till 

 Finland, och därmed hade följt skjutsar och leveranser, 

 men befolkningen gav dem gärna, ty man hoppades på 

 försvar och hade löfte om betalning, vilken man även er- 

 höll för år 1739 och delvis för 1740. Svårigheterna bör- 

 jade, när det egna krigsfolket utbeordades 1741. Att 

 utrusta och skjutsa detta krigsfolk var tungt, ty det rådde 

 dyrtid till följd av att gräsväxten föregående år varit då- 

 lig, och foder tagits till svenska armén. Svårigheterna 

 buros dock med tålamod i förhoppning om att kriget 



1 Brevet finnes bland exped. dep. akter såsom bilaga till F. 

 Regi. D. bet, av 18 ang. 1743. 



Bidrag t. känned. af Fini. 



