50 



flere avgifter, än cle av ständerna fastställda, skulle beta- 

 las under frihetsåren. I anledning därav beslöt man i 

 Ehrenmalms instruktion inrycka, att endast hälften av or- 

 dinarie räntan skulle begäras. Denna skulle innefattar 

 jordeboks- och mantals- eller hemmantalsräntan, prästernas 

 taxa och gärd, boskapspenningarna samt av frälsehemman 

 boskaps- och skjutsfärds penningarna. Dessutom skulle 

 under det innevarande året vissa lättnader vid räntans be- 

 talning medgivas. I instruktionen påpekades vidare, att 

 allmogen, om den vägrade att tillmötesgå regeringens för- 

 slag, kunde få obehag av räntetagarna. Om befolkningen 

 däremot fogade sig, ärnade K. M:t strängeligen tillhålla 

 räntetagarna att ej befatta sig med allmogen. 



Då de skrivelser till regeringen, i vilka Ehrenmalm 

 under loppet av år 1744 redogör för resultaten av sin 

 mission, äro av stor betydelse för bedömandet av landets 

 tillstånd efter kriget, skall jag nedan återgiva deras huvud- 

 sakliga innehåll. 



I den första av dessa skrivelser i redogör Ehrenmalm 

 för de förberedande åtgärder han vidtagit efter sin ankomst 

 till Åbo, för utförande av sitt uppdrag. De relationer om 

 landets tillstånd, som lämnats till finska ekonomiekommis- 

 sionen, söker han komplettera med tillhjälp av indelnings- 

 nävarna, socknarnas prästerskap och kronobetj aningen 

 inom sitt län. Han erhåller sålunda uppgifter om varje 

 hemmans tillstånd och åbons ekonomiska ställning. Vad 

 i synnerhet de svaga hemmanen vidkommer, försöker han fä 

 utrett, i vad mån det dåliga tillståndet härrör av åbornas 

 egen försummelse vid hemmansbruket, av några allmänna be- 



1 Lhd. skr. Å. — B:borgs län 7 nov. 1744. Förehaft i rådet 6 dec. 

 s. å. Jmfr. för det följande Schybergsons nyssciterade uppsats om 

 Ehrenmalm. 



Bidrag t. känned. af Fini. 



