54 



mogen under de nästförnutna månaderna besvärats av 

 så många utbetalningar. l Flertalet hade nämligen nöd- 

 gats erlägga tionde såväl för 1743 som för 1744, vi- 

 dare hade lånespannmålen så vitt möjligt blivit indri- 

 ven. En del ägde dessutom ännu att erlägga för de 

 sista åren innestående präste- och soldaterättigheter. 

 Därtill kom den förestående uppbörden av halva räntan 

 för 1744 samt lagmans- och häradshövdingeräntan. Av 

 dessa och andra skäl ansåg han, att man borde vänta, tills 

 allmogen litet fått samla sig och kommit „i wahna at be- 

 tala åter någon ränta". 



I bilagorna till ovanrelaterade brev redogör Ehren- 

 malm närmare för underhandlingarna med länets södra 

 härad. Ur dem framgår, att invånarna i Piikkis 2 utan 

 nämnvärda svårigheter förmåddes att ingå på regerin- 

 gens förslag, ehuru de under det föregående året lidit 

 av svår missväxt. Icke heller i Halikko 3 tyckes något 

 synnerligt motstånd hava gjorts. Endast kimitoborna fram- 

 höllo i en inlämnad skrivelse, att deras hemman voro så 

 gott som i ödesmål till följd av krig, pest, hunger och 

 boskapsstörtning. Särskilt beklagade de sig över ränte- 

 tagarna, som påstodos hava tilltvungit sig 2 à 3 års rän- 

 tor under ett år. Likväl sade de sig vara villiga att an- 

 sluta sig till „föreningen" på det villkor, att räntetagarna 

 bleve tillhållna att i ond och god tid hålla sig till regle- 

 mentet av år 1684 och förklaringen av 1685. Emellertid av- 

 stodo de även från denna fordran på Ehrenmalms inrådan. 4 



1 Lhd. skr. À. — B:borgs län 4 april 1745. 



2 Lhd. skr. Å.— B:borgs län 29 nov. 1744. Bil. 1. Dat. 20 nov. s. å. 



3 Lhd. skr. Ä.— B:bnrgs län 18 dec. 1744. Bil. 1. Dat, 4 dec. s. å. 



4 Regeringen hade nog redan i början av hösten låtit kungöra, 

 att räntetagarna icke hade att befatta sig ined uppbörden av räntan 

 för ar 1744. Civilexp. reg. 8 sept. 1744. 



Bidrag t. känncd. af Fini. 



