55 



Virmo härad ingick ävenledes utan svårigheter på den 

 föreslagna reduktionen av frihetsåren. l 



I motsats till de nyssnämnda trenne häraderna var 

 det endast med största svårighet, som Masku härad 2 lät 

 förmå sig till eftergifter. Sedan protokollet från mötet 

 med fullmäktige från Piikkis upplästs, förklarade sig 

 ombuden för S:t Mårtens, sedan Pöytis, därnäst Lundo och 

 slutligen Masku efter många invändningar villiga att göra 

 de äskade eftergifterna. Däremot läto de från S:t Marias. 

 Reso och Nousis till en början icke övertala sig. De 

 föreburo som skäl därtill de stora lidanden de utstått och 

 uttalade även farhågan att framdeles gå sina frihetsår 

 alldeles förlustiga; i varje händelse skulle de, om de bi- 

 föllo till förslaget, omedelbart råka i räntetagarnas händer. 

 Ehrenmalm måste använda hela sin övertalningsförmåga 

 och framhöll särskilt, att det var allmänt känt, att tillståndet 

 i dessa socknar var vida bättre än i de övriga. „Så läto 

 omsider förenämnda — — socknars ombud äfwen häri- 

 genom beqwäma sig att samtycka." 



Länets norra härader, som efter Ehrenmalms sam- 

 mandrag att döma lidit mindre, tyckas icke hava gjort 

 nämnvärt motstånd, lika litet som städerna därstädes. 3 



I Österbotten var allmogen i det hela taget vida 

 mindre benägen att göra några eftergifter. Ehrenmalm 

 sammanträffade med greve Creutz i Kristinestad och lycka- 

 des med hans tillhjälp förmå nämnda stad att ingå på 

 nästan samma villkor som Abo. i Det var landshövdin- 

 garnes avsikt att begynna underhandlingarna med sock- 



1 Lhd. skr. A.— B:borgs län 6 dec. 1744. Bil. 2. 

 V Lhd. skr. Å.— B:borgs län 6 dec. 1744. Bil. 1. Dat. 24 nov. s. å. 

 . 3 Lhd skr. Å.— Brborgs län 17 ian. 1745. 

 4 Lhd. skr. Å.— B:borgs län 4 mars 1745. 



Kat. o.. Folk, H. 73, N:o 2. 



