56 



liarna i närheten, emedan cle voro i bättre stånd än öv- 

 riga socknar i södra Österbotten. Ilinola socken åtog sig 

 att betala halva räntan under 6 är. rnen Närpes och 

 Lappfjärd kunde ej förmas att göra några eftergifter. 

 Deras ombud hänvisade till den nere är à rad radande 

 missväxten, som bl. a. tvingat invånarna att skuldsätta 

 sig hos borgarna i städerna, sä att exempelvis ensamt 

 inbyggarna i Lappfjärd häftade för en summa av 30 000 

 d. smt. hos en enda borgare. Dessutom framhöllo de 

 den svåra känning de haft av den ryska härens genom- 

 tåg. Efter förnyade bevekande föreställningar och se- 

 dan ombuden överlagt med sina socknemän, förmåddes 

 slutligen 60 socknemän 1 i Xärpes att i stället för de 

 tvenne senare frihetsaren nöja sig med fyra halva. Ehren- 

 malm trodde, att det dåliga resultatet kunde tillskrivas 

 agitation från några allmogemäns sida. 



Borgerskapet i Vasa var ..helt willigt" att ingå på 

 samma villkor som Abo. men de kring staden belägna sock- 

 narna Mustasaari, Lillkyro, Storkyro. Laihela. Malax och 

 Wörå voro, som Ehrenmalm förmodat, omöjliga att övertala. 

 Den motsträvighet nämnda socknar visade, tyckes Ehren- 

 malm för övrigt finna berättigad. Han framhåller, att de 

 utom av en 5 årig missväxt lidit av att den ryska armén 

 en lång tid haft sitt „tillhåld och qvarter" i trakten, nedtram- 

 pat åkrar och ängar samt fråntagit bönderna deras foderför- 

 råd. I Mustasaari och Malax hade befolkningen, som till 

 största delen livnärde sig av säljakt och fiske, berövats båtar 

 och bössor. Ifall ej skörden 1744 utfallit god, hade' en stor 

 del av dessa socknars invånare nödgats gripa till tiggarsta- 



1 Enligt Eric Thuneld: Geographie Öf wer Siceriges Rike,ö:te 

 uppl. avd. II s. 187, var socknens hemmantal 147. Sålunda hade 

 högst 1 ' s av socknemännen gått in på eftergifter. 



Bidrag t. käuned. af Fini. 



