57 



ven. I slutet av brevet försäkrar Ehrenmalm, att han och 

 Creutz „så mycket någonsin rnögeligit warit, sökt att 

 winna thet ändamål, som E. K. M. aldranådigst påsyftat. 

 Wij hafwa brukat och nyttiat alla the härtill nyttiga och 

 tienliga medel och utwägar." 



I mellersta Österbotten visade sig städerna lika offer- 

 villiga som längre söderut. Nykarleby, Jakobstad och 

 G-amlakarleby samtyckte till enahanda villkor som Abo. l 

 I anledning av den svåra eldsvåda, som 1742 drabbat 

 Gamlakarleby, hade Ehrenmalm dock lovat understödja 

 borgerskapets anhållan att efter de tre frihetsårens slut 

 få sin frihet förlängd. Allmogen i socknarna Lappo, 

 Nykarleby, Pedersöre, Gamlakarleby, Kronoby, Lochteå, 

 Kelviå och Kalajoki säger sig Ehrenmalm däremot icke 

 hava kunnat förmå till annan eftergift, än att den åtagit 

 sig att utbyta de tvenne senare frihetsåren mot 4 halva. 

 De utfattiga skulle likväl få behålla sina trenne frihetsår 

 oförändrade. Av socknarna i Uleåborgs södra fögderi 

 var Pyhäjoki den enda, som icke ville avstå från de be- 

 viljade tre frihetsåren. 2 Brahestad ingick på samma vill- 

 kor som städerna i Abo län. 3 Borgerskapet i Uleåborg 

 däremot lovade efter mycken övertalning till kronan avstå 

 hela porttullen jämte salu- och tapperiansaccisen samt bak- 

 ugnspenningarna, utan annan ersättning än så många fri- 

 hetsår, som svarade mot deras utståndna lidanden. Däremot 

 skulle mantals-, boskaps- och båtsmanspenningarna, slotts- 

 hjälpen samt lön- och betalningsavgiften få av staden dispo- 

 neras. 4 Vad åter allmogen i denna del av länet vidkom, tyc- 



1 Lhd. skr. A.— B:borgs län 17 febr. 1745. 



2 Lhd. skr. Ö:botten 16 febr. 1745. 



3 Lhd. skr. Ö:botten 20 febr. 1745. 



4 Finska deputationens vid 1746—47 års riksdag- handl. n:o 17. 



Nat. o. Folk, H. 73, N:o 2. 



