83 



vissa magasin, ur vilka bonden under missväxtår kunde 

 få låna. För att magasinen ej skulle ,.förtära sig 

 själva 1 "' genom avlönande av dyra tjänstemän, borde de 

 ställas under socknemännens egen vård. Varje större 

 socken borde hava ett eget magasin, medan 2 eller 3 

 små socknar kunde förena sig om ett gemensamt. 



I 8 18 klagades över att då efter förra freden de 

 rusthållare, som lidit mest, fått skatterätt, hade endast få 

 säterirusthållare 1 blivit delaktiga av denna förmån. Eme- 

 dan säterirusthållen bestodo av adelns gamla frälsejord, 

 som blivit graverad med en tung reduktion, då den först 

 betungats med rusttjänst och sedan ansetts för kronojord, 

 så anhöllo säterirusthållarna att till rusttjänstens upp- 

 hjälpande få skattemannarätt. 



I § 19 påpekades, att ägarna av hemman, vilka ge- 

 nom den nya gränsen förlorat ägor, borde få sina räntor 

 förminskade i proportion till förlusten. 



I § 20 anhöll man, att liksom trohet vinner ersätt- 

 ning, så måtte envar, som vållat obotlig skada och förlust, 

 straffas utan anseende till personen. 



Slutligen utbad man sig i § 21 att till Finland tull- 

 fritt få införa papper, så att man billigt skulle kunna 

 trycka nya finska biblar, enär ingen tillgång fanns på 

 sådana. 



Det är en brokig samling önskningsmål och förslag, 

 vilka framställas i detta memorial. Deputationen avgav 

 icke något betänkande över memorialet i dess helhet, utan 



1 Säterirusthållen eller berustade säterier tillkommo sålunda, att 

 vid Karl XI:s reduktion åtskilliga indragna säterier återgåvos åt inne- 

 havarna med bibehållande av deras säteriförmån, likväl emot skyldig- 

 het att vidkännas rustning samt under förbehåll, att jorden ej skulle 

 förbyta sin krononatur. Rabenius I s. 193. 



Nat. o. Folk, H. 73, N:o 2. 



