86 



Sedan kollegiet gjort detta förslag, framhåller det, 

 att efter förra freden vida mindre förmåner beviljats. Då 

 måste alla betala mantalspenningar, lagmans- och härads- 

 hövdingeräntan, tingsgästningen^kronotionden, tertial o. a. 

 rättigheter till prästen, 1 / 2 eller hel spann säd till kaplanen 

 med ost och kaka och vissa kappar spannmål efter lan- 

 dets sed till klockare, länsman, brofogde, skarprättare, 

 skallfogde m. fl. På grund härav lågo även nere hemman 

 öde sedan dess. Genom brev av 27 juli 1737 till lands- 

 hövding Yxkull hade K. M:t förordnat, att de, som upp- 

 togo ödesbemman i Abo län under de 3 första frihetsåren, 

 skulle förskonas från krono- och prästtionden, kaplans- 

 och klockareräntan samt tings-, jakt- och brofogdekap- 

 parna. Denna bestämmelse borde nu utsträckas till alla 

 orter i Finland, så mycket mera som där rådde brist på 

 boskap och dragare. De, som framdeles jämte kronan 

 drogo nytta av sådana hemman, borde för övrigt även 

 hjälpa. Beträffande den anhållan om ersättning, som gjorts 

 av ägarna till säterier och frälsehemman, finner kollegiet, 

 att då kronan för så många år hemmansägaren det behö- 

 ver efterskänker publika räntor, såsom halva boskaps- och 

 skjutsfärdspenningarna x etc, är frälsemannen även skyldig 

 att göra detsamma, så mycket mera som efter förra kri- 

 get en sådan ersättning från kronans sida varken begärts 

 eller beståtts, utan ansågos förlusterna vara svåra kännin- 

 gar av ett olyckligt krig. 



I fråga om ersättningsanspråken för förlorad lös och 

 fast egendom påpekas, att sådan ersättning ej gavs efter 

 förra kriget, och nu var rikets tillstånd fast sämre. Likaså 



1 Allmänt frälse betalade hälften mot den skattskyldiga jorden 

 av dessa pålagor. Ra b en iu s II s. 27 f. 



Bidrag t. känned. af Fini. 



