97 



Detta deputationen s betänkande blev föremål för en 

 vidlyftig behandling vid riksdagen. Adeln beslöt, 1 att 

 bevilja tre års frihet, likväl med tillägg, att ingen krono- 

 betjänt vid tjänstens förlust finge understa sig att taga 

 någon ersättning för de i betänkandet omnämnda under- 

 sökningarna. Även deputationens förslag rörande office- 

 rarnas och civilstatens avlöning under frihetsåren bifölls 

 av ståndet och remitterades till K. M:ts nådiga avgörande 

 med råds rade. Utan vidare bifölls däremot förslaget om 

 justitiestaten. . Deputationens hemställan, att de rusthåll, 

 vilka ej förut voro skatte, kunde benådas med skattebrev, 

 om de anhöllo därom, godkändes, medan det övriga rö- 

 rande rusthållen hänsköts till K. M:t. Förslaget om be- 

 frielse för rotarna att utreda manskapet vid utkommen- 

 dering bifölls. Frågan om rekryteringen hänsköts till 

 K. M:t. Den föreslagna ersättningen för säterier och 

 frälsehemman fann ståndet ganska billig, men beslöt lik- 

 väl underställa ärendet K. M:ts avgörande. 



Då betänkandet upplästes i prästeståndet, 2 yttrade 

 biskop Jac. Benzelius, att man ej så hastigt kunde uttala 

 sig därom. Tvenne ledamöter borde granska detsamma 

 och avgiva utlåtande däröver. Han sade sig nog hava 

 medlidande med finnarna, men antog, att om ock många 

 lidit mycket, andra lidit mindre och somliga väl åter an- 

 senligen riktat sig, vilket allt borde komma i konsidera- 

 tion. Biskop Schröder åter ansåg, att betänkandet kunde 

 bifallas med den modifikationen, att landshövdingarna 

 och kronobetjänte å orten finge jämka det ena med det 

 andra efter omständigheterna. 



1 B,, o. A. prot. 19, 24, 25 o. 27 aug. 1743 (XIV s. 454-57, 

 483, 495 o. 507). 



2 Prästest. prot. 19 aug. o. 1 sept. 1743. 



Nat. o. Folk, H. 73, N:o 2. 7 



