104 



Weehters memorial rörande Abo 1 innehöll lika dystra 

 skildringar som de förutnämnda. Staden hade först under 

 två års tid besvärats av durchmarscher, sedan kommo 

 ryssarna. Därvid var särskilt betungande, att generalitetet 

 och största delen av hären hade sitt stadiga tillhåll i Abo. 

 Invånarna voro tvungna att utgöra dagsverken med ända 

 till 100 man dagligen. Staden och hela Abo län blevo 

 alldeles utarmade. De som flytt, fingo sina hus brända 

 och i grund ruinerade eller fönster, dörrar och husgeråd 

 spolierade, andra hus blevo åter förändrade och voro 

 nu odugliga till sitt ursprungliga ändamål. De hade 

 därigenom haft mycket större omkostnader, än tio års 

 kontributioner 2 kunnat förorsaka. Ryssarna utödde sko- 

 garna och förstörde sågkvarnarna, sä att varken skepps- 

 virke eller varor till utförsel funnos, och då handeln upp- 

 hört, kunde magistraten ej få sin lön. På grund av allt 

 detta uttalades följande önskningsmäl: l:o Frihet under 

 tio år frän kontributioner, mantals-, båtsmans- och bo- 

 skapspenningar. 2:o Rätt att under fem år njuta lilla 

 porttullen, salu-, tapperians- och husbehovsaccisen samt 

 bakugnspenningarna. De skulle uppbäras, men av lands- 

 hövdingen och magistraten utdelas till behövande och 

 därjämte användas till att ersätta bristen i magistratsper- 

 sonernas löner. Detta var så mycket mera berättigat, 

 som Norrköping fått mer än dubbelt efter förra kriget. 

 3:o Tullfri införsel av spannmål från Reval, så länge pri- 

 set i landet var 18 d. tunnan. 



För „Christina - ' och Brahestad inlämnade A. Parment 



1 F. Regi. D. handl. n:o 14. Dat. 17 aug., undertecknat av råd- 

 man Esaias Wechter o. handlanden Jonas Lesell. Inl. 18 aug. 1743. 



2 Med kontribution avsågs vanligen bevillning, men här är det 

 tydligen fråga om utlagor till ryssarna. 



Bidrag t. känned. af Fini. 



