117 



underhålla nödiga arbetare. Frölich föreslog med anled- 

 ning härav, att kronan skulle inrätta spannmålsmagasin, 

 till vilka bonden under goda år kunde betala sina utskyl- 

 der i säd mot skäligt pris, och ur vilka han under dåliga 

 år mot betalning eller till låns kunde erhålla den spann- 

 mål han behövde. Yidare nämnde han, att han redan till 

 riksdagen år 1738 låtit utföra plan och ritning till en 

 stapelstad, som han föreslog, att man skulle anlägga vid 

 Kaskö. Orten hade en god hamn, som med lätthet kunde 

 befästas, och där ett galérvarv kunde anläggas. Utom 

 Österbotten skulle även hela riket hava nytta av en sådan 

 anläggning. — Cneiffs memorial sändes till kommerskol- 

 legiet, men något utlåtande avhördes ej. 1 Som bekant 

 erhöll den österbottniska stapelfrågan sin lösning först 

 långt senare. 



Ett i flere avseenden märkligt betänkande 2 avgav 

 deputationen rörande „the omständigheeter, som synes 

 ända till Landets uphielpande och i stånd sättiande". I 

 flere av städernas besvär hade uttalats önskningsmål om 

 tullfrihet vid införsel av såväl spannmål som kreatur från 

 vissa utländska orter. 3 I § 1 av ovannämnda betänkande 

 förordar deputationen, att invånarna i Finland, Österbot- 

 ten och på Aland skulle förbjudas att under frihetsåren 

 utskeppa spannmål, kreatur och dragare, och att de dess- 

 utom under samma tid skulle få rätt att mot inhemska 

 varor, såsom träkärl, ved, humle, färsk och saltad fisk, 

 från Estland, Liffland och närgränsande orter införa spann- 

 mål, boskap och hästar. Vid denna införsel borde dock 

 en noggrann tulluppsikt anordnas. 



1 F. Regi. D. prot. 9, 10 o. 30 aug. 1743. 



'- Bet. är dat. 26 aug. 1743. F. Regi. D. prot. 19 o. 26 aug. 



3 Se sid. 104, 111, 113, ävensom 129. 



Nat. o. Folk, H. 73, N:o 2. 



