129 



handen, varifrån medel skulle tagas. Anhållan om en 

 avskrift av jordeböckerna (§ 3) var naturligtvis berätti- 

 gad. Själv hade han redan framställt en liknande be- 

 gäran hos kammarkollegiet. Vidkommande ersättning 

 för gränsvakt (§ 4), borde undersökning ske. Ständerna 

 borde fatta beslut om den gränsvakt, som framdeles 

 skulle utgöras. Utförsel av tjära (§ 5) kunde icke tillå- 

 tas, ty tjäran behövdes i riket. En stapelstad, där 

 denna vara kunde säljas, borde däremot anläggas, så att 

 bönderna kunde få penningar. Dragare, kreatur, spann- 

 mål och salt kunde få tullfritt införas från Ryssland. Av 

 lantdragonhemmanen (§ 6) återstodo endast tre eller fyra, 

 ty de övriga hade blivit avträdda till Ryssland. Frågan 

 om kronoindelningshemmanen kunde ej avgöras utan före- 

 gående undersökning, och innan en sådan försiggått, vore 

 det ej skäl att bevilja någon skatteminskning. Beträffande 

 den begärda skatterätten för rusthållen (§ 7) ville han vid 

 sin ankomst till länet anställa undersökning. Soldaternas 

 kläder (§ 8) skulle enligt knektekontraktet bekostas av 

 kronan, men avgörandet av frågan om dragonernas klä- 

 der, vilka skulle anskaffas av rusthållarna, hänsköt han 

 till deputationen. Detsamma var fallet med frågan om 

 dragonernas och knektarnas avlöning. Rörande drago- 

 nernas och soldaternas hemsändande (§ 9) hade K. M:t 

 redan utfärdat en förordning, på det att regementena 

 skulle bliva kompletterade. Vidkommande de tjänstemän, 

 vilka icke flytt (§ 10), måste en undersökning ske, innan 

 beslut fattades. En del av dem hade nämligen gått 

 fienden till hända och var naturligtvis ej förtjänt av 

 någon nåd. Han skulle ombesörja, att nödiga under- 

 sökningar blevo föranstaltade i länet, så fort betjänin- 

 gen hann anlända. Slutligen uttalade han en förmo- 

 dan, att deputationen själv skulle vaka över att de 



JSTat. o. Folk, H. 73, N:o 2. 9 



