134 



Anmell hade i ett memorial l anhållit, att prästerna 

 skulle befrias från att följa förordningen av den 13 de- 

 cember 1742, enligt vilken de finska riksdagsfullmäktige 

 visserligen skulle få underhåll av kronan, men så, att 

 detta underhåll skulle anses vara ett förskott och efter 

 landets återtagande uttagas hos riksdagsmännens kommit- 

 tenter i Finland. Han påpekade, att prästerna, antingen 

 de flytt eller ej, gjort stora förluster, och att de ej kunde 

 utfå sina inkomster i det utblottade landet. Deputatio- 

 nen fann, att denna ansökning jämte de i samma memo- 

 rial gjorda ansökningarna om ersättning för prästernas 

 förlorade inkomster 2 kunde anmälas hos prästeståndet, 

 som nog skulle upptaga saken till behandling. 3 



Ärendet hade ganska utförligt behandlats vid riksda- 

 gen. Redan då denna sammanträdde, voro stora delar av 

 Finland besatta med ryska trupper, vilka under höstens 

 lopp togo hela landet i besittning. De finska fullmäktige 

 kunde under sådana omständigheter ej erhålla något un- 

 derhåll hemifrån, utan voro hänvisade till understöd ur 

 allmänna medel. Frågan, huru härvid skulle förfaras, 

 hade vid riksdagen väckts, genom att K. M:t i rådsproto- 

 koll av den 7 september 1742 på anhållan av prästerska- 

 pets fullmäktige från Borgå stift, biskop Juslenius. dom- 

 prost Nyländer och v. pastor Miödh, förordnat, att under 

 riksdagen biskopen skulle beviljas 5 d., prost eller lektor 

 3 d., kyrkoherde 2 d., kaplan 1 d. 8 öre och, på lands- 

 hövding Gyllenstiernas anhållan, varje bonde 24 öre smt. 

 om daa;en. S. U:s utlåtande skulle dock inhämtas. S. U. 

 remitterade emellertid ärendet till ståndens avgörande. 



1 F. Eegl. D. handl. n:o 8. dal. 8 aug. 1743. Underteckn. av 

 Anmell, men inlämnat av honom, Cneiff och Johan Mäkkylä. 



2 Se sid. 95 not 3. 



3 F. Eegl. D. prot. 9 aug. 1743. 



Bidrag t. känned. af Fini. 



