Kap. III. 



Finska ekonomiekommissionen. 



Frihetstidens intresse för ekonomi och ekonomiskt 

 framåtskridande koncentrerar sig under de första decen- 

 nierna efter enväldets störtande i främsta rummet på han- 

 del och industri. Enligt de gängse åsikterna voro dessa 

 näringar mera än andra ägnade att snabbt skapa välstånd 

 och måste därigenom med naturnödvändighet locka de 

 svenska statsmännen, då de skredo till att återupprätta 

 Sverige ur dess politiska och ekonomiska vanmakt. I 

 lovprisandet av handel och industri såsom de grundvalar, 

 på vilka riket kunde trygga sin tillvaro, börjar emellertid 

 efter Åbo-freden en ny ton småningom bliva hörbar, som 

 ju längre det lider alltmera gör sig gällande. Målsmän- 

 nen för en tredje viktig näringsgren, jordbruket, begynna 

 framträda med krav på att detta skall erkännas såsom 

 likaberättigat med de tidigare nämnda, ja ställas främst 

 på rangskalan, såsom varande modernäringen, förutsätt- 

 ningen för de andra. 



På många håll i Europa kan under 1700-talet ett 

 vaknande intresse för jordbruket skönjas. I Sverige voro 

 betingelserna för en sådan reaktion mot merkantilismens 

 överdrifter synnerligen gynnsamma. Frånvaron av liv- 

 egenskap och bondeståndets rätt att deltaga i riksdags- 



STat. o. Folk, H. 73, N:o 2. 



