152 



första sammanträdet brev till landshövdingarna i landet 

 med begäran om uppgifter angående varje hemmans man- 

 tal, manshjälp, åkrar och vad „theraf kan wara i bänk 

 eller linda", ävensom om antalet kreatur. Senare upp- 

 manades de att börja undersökningen med de hemman, 

 som lidit mest, för att utröna, huruvida dessa kunde be- 

 höva ytterligare frihetsår. 1 



Dessa undersökningar jämte flere enskilda personers 

 memorial lades till grund för kommissionens omfattande 

 betänkande. Av detta aktmaterial har jag, som tidigare 

 nämnts, ej lyckats anträffa annat än ett betänkande, som 

 inlämnades av J. Faggot. 



Detta synnerligen betydelsefulla aktstycke 2 skall ne- 

 dan i huvudsak refereras: 



§ 1. För att kunna upphjälpa ett land måste man 

 först känna det i anseende till belägenhet, storlek, sjöar, 

 strömmar, skärgårdar, gränser, avdelningar, bebodda eller 

 obebodda orter, skogar, bergsbygder eller slätter, brister 

 och förmåner, klimat, jordmån, fruktbarhet, alster, folkets 

 näringar, antal, rörelser, sinnelag o. s. v. Främst måste 

 dock landet kartläggas. Denna utväg var så naturlig, att 

 alla upplysta folk nyttjade densamma. Kommissionen hade 

 med stort nit infordrat berättelser om landets tillstånd av 

 landshövdingar och ämbetsmän och därjämte förslag till 

 förbättringar. Utan kartor kunde man dock ej göra an- 

 nat än allmänna förslag, medan de mera speciella måste 

 lämnas åt landshövdingarna. — Faggot omnämner däref- 



1 F. Ek. K. skrivelse 6 juni 1744. — Regeringen hade för öv- 

 rigt redan 6 mars s. å. befallt landshövdingarna att anställa under- 

 sökning, huruvida flere frihetsår vore nödiga och insända resultatet 

 jämte eget utlåtande till F. Ek. K. Civilexp. reg. 6 mars 1744. 



2 Betänkandet är dat. 5 maj 1745 och förehades enl. en an- 

 teckning på detsamma 21 o. 22 maj 1745. 



Bidrag t. känned. af Fini. 



