166 



sinna vidare medel. Han hade ej skäl att klaga över 

 antalet keinmansbrukare ock arbetare. 



För Nylands ock Tavastehus län kade kommissionen 

 endast haft att tillgå v. landshövdingen Ladans till K. M:t 

 ingivna relation av den 12 mars 1744. Enligt densamma 

 hade detta län mera än de andra lidit av kriget och där- 

 till varit utsatt för missväxt, vilken dock delvis berott på 

 att invånarna varit förhindrade att tillbörligen sköta sina 

 åkrar. Det oaktat hade åkrarna vårtiden 1744 varit sådda 

 med höstutsäde, och åborna varit tämligen försedda med 

 kreatur och dragare. En del avsides belägna socknar 

 och hemman voro t. o. m. i lika gott stånd som före 

 kriget, varemot åter vissa delar av Nyland och särskilt 

 Borgå härad samt en stor socken av Kaseborgs östra hä- 

 rad hade fått sina åkrar så nedtrampade, att befolkningen 

 ännu ej förmått uppbruka dem. 1 För övrigt uppgavs 

 bristen på tjänstefolk och arbetare vara det väsentligaste 

 hindret för jordbrukets återupprättande. 



Efter att hava omnämnt Ehrenmalms bekanta expe- 

 dition till Finland i syfte att forma de mera förmögna 

 bland befolkningen att frivilligt avstå från en del av 

 de beviljade friheterna, uttalade kommissionen en förmo- 

 dan, att K. M:t skulle vidare handlägga detta ärende och 

 att kommissionen sålunda ej behövde befatta sig därmed. 



Därefter följer en redogörelse för kommissionens åt- 

 gärder beträffande den av invånarna i Savolax och Kare- 

 len påyrkade ersättningen för gränsvakt, vilken ersättning 

 av ständerna blivit beviljad. I brev till Stiernstedt hade 

 kommissionen uppmanat honom att med det snaraste, ef- 

 ter skedd undersökning, likvidera dessa gamla fordringar 

 samt. jämte redogörelse över likvidationen, insända betän- 



1 Vilken socken härmed avses, angives icke närmare. 



Bidrag t. känned. af Fini. 



