168 



manufakturverk hade man ej ens kunnat tänka på. tv i 

 hela länet fanns ej någon ort, där det flyktade borger- 

 skapet från Fredrikshamn och VTillman strand kunnat slå 

 sig ned. Ej heller funnos nägra skeppsvarv, och de enda 

 existerande magasinen voro socknarnas tiondebodar. 



I Åbo och Björneborgs län däremot funnos 18 såg- 

 kvarnar, 15 försedda med ett blad och 3 med flere. 

 ävensom ett varv vid Åbo. I Österbotten funnos t. o. m. 

 över 70 sågar, vilka med undantag av en enda, alla voro 

 försedda med enkla eller grova blad, samt 12 varv. Sko- 

 gen uppgavs dock vara till den grad utödd, att varven 

 måste hämta sitt virke från' orter belägna på ett avstånd 

 av 5 à 6. ja stundom 10 à 12 mil. Även sågarna i Öster- 

 botten ledo så av brist på virke, att fara för driftens 

 avstannande förelåg, såvida icke genom upprensning av 

 strömmar transportmöjligheterna förbättrades, så att man 

 kunde lita till den rikhga tillgången på skog i det inre 

 av landet. Något skeppsbyggnadsvirke hade ryssarna 

 icke kvarlämnat. Vid Åbo hade de byggt 6 galérer, som 

 de tagit med sig. De vid Bocköhrs byggnadsplats i Xär- 

 pes påbegynta 3 gallioterna om 18 famnars köllängd hade 

 de fullständigt förstört före sin avmarsch. Fran Nylands 

 och Tavastehus län hade inga uppgifter inkommit, varför 

 kommissionen icke kunde meddela några upplysningar. 

 Likaledes hade den sig ingenting bekant om möjligheten 

 att i landet inrätta linnefabriker. Någon linneindustri 

 •förekom icke, om man undantog det strumpstickeri, som 

 idkades i Xådendal. 



Ftom de i varje socken befintliga s. k. kronobodarna, 

 i vilka kronotionden och avradsspannmålen upplades, fun- 

 nos ingenstädes några spannmålsmagasin, som dock vore 

 så nödiga i Finland. 



Kommissionen ansåg sig kunna förbigå de många 



Bidrag t. känned. af Fini. 



