174 



förde dessutom ännu följande grunder för att staden 

 skulle beviljas stapelrätt. Skeppsbyggeriet, sågrörelsen 

 och tjärutillverkningen skulle uppblomstra, och därav 

 skulle Karelen, Savolax och Österbotten hava gagn. All- 

 mogen i de tvenne förstnämnda landskapen hade svårt 

 att begiva sig till någon annan stad. Då Uleåträsk och 

 älv voro ..navigabla", kunde man räkna på handel med 

 befolkningen på andra sidan ryska gränsen. Staden kunde 

 samtidigt bliva residens- och garnisonsort. Samma åsikt 

 hade Stiernstedt uttalat i sitt utlåtande av den 27 sept. 

 1743. I fråga om rättigheten att införa salt uppmanade 

 regeringen kommerskollegiet att fråga borgerskapet i 

 Stockholm, huruvida det kunde sälja salt till 18 d. kmt. 

 för tunnan: i annat fall skulle uleåborna få sin anhållan 

 beviljad. ! Kommerskollegiet svarade, 2 att Stockholms 

 handlande förklarat sig villiga att förse Uleåborg med 

 salt till det angivna priset. Detta meddelade rådet lands- 

 hövding Creutz. 3 och därmed fick saken förfalla. — Re- 

 dan året förut hade Flänki och bondeståndets represen- 

 tanter från Xyslotts län anhållit, att Uleåborg skulle bliva 

 stapelstad och landshövdingeresidenset flyttas dit samt att 

 utom Uleåborg med omnejd även Kajana län och Eauta- 

 lampi. Saarijärvi, Viitasaari och Laukas socknar av Ta- 

 vastehus län skulle förenas med Savolax. Rådet fram- 

 höll, att Stiernstedt var för förslaget, men att vederbö- 

 rande ej ännu blivit hörda. På kollegiernas förslag skulle 

 residenset tills vidare förläggas till Uleåborg. Därefter 

 skulle vederbörande höras och Stiernstedt få i uppdrag 

 att taga reda på huruvida älven var segelbar, och huru- 



1 Civilexp. reg. 22 aug. 1744. 



2 Svaret är daterat 5 sept. 1744. 



3 Civilexp. reg. 8 sept. 1744. 



Bidrag t. känned. af Fini. 



