13 



svafvelsyra in värkar icke i nämnvärd grad därpå, ty öfver 

 80% oförändradt terpen med kokpunkten 156 — 160° 

 kunde efter denna tid isoleras ur produkten. Svafvelsyra af 

 50% angriper pinenet under liknande förhållanden ganska 

 starkt ooh under uppvärmning. Den på grund häraf 

 använda koncentrationen af 45% hos syran visade sig 

 lämplig. Det bästa utbytet med 67,5 g terpin vanns, efter 

 en 10 timmars effektiv omrörning med syra af sistnämda 

 styrka, ur 100 g amerikanskt terpentin; detta utgör 53,2% 

 af det teoretiska utbytet. Reaktionskärlet bör under hela 

 tiden af kylas med isvatten, så att temperaturen under 

 arbetets förlopp ej öfverstiger 4° men under största delen 

 är c:a +1°, ett gradtal som för syrekoncentrationen 45% 

 var det fördelaktigaste. Afkyles blandningen under 0°, 

 t. ex. till — 10°, så är reaktionshastigheten för ringa. En 

 högre temperatur invärkar åter vattenaf spjälkande på 

 terpinhydratet och kan äfven åstadkomma omlagring eller 

 förhartsning hos pinenet. Vid en temperatur af +5° till 

 + 10° var utbytet å terpin ännu c:a 40%, medan det vid 

 20 — 30° endast utgjorde c:a 25%. Utom att utbytet vid 

 en lägre temperatur var större, så var äfven produkten 

 renare. En starkare svafv^elsyra (50%) gaf vid lägre tem- 

 peratur ( — 6° till — 8°) ett relativt godt direkt utbyte af 

 41%; dessutom var (vid användning af 100 g pinen) 18 g 

 terpinhydrat upplöst i syran. Vid arbete i stort skulle 

 sannolikt en lägre temperatur och en mera koncentrerad 

 syra ställa sig ofördelaktigare. 



En fyrfaldig syremängd i förhållande till terpentinet är 

 lämpligast. I liten skala arbetar man bäst med 100 g, ty 

 med större kvantiteter är omrörningen ofta vid laboratorii- 

 försöken otillräcklig. Engång använd syra kan ånyo 



Nat. o. Folk, H. 77, N:o 1. 



