Förestående resultat jämte andra särskilda iakttagel- 

 ser under arbetets gång gifva vid handen följande. 



För att ur dipenten erhålla terpinhydrat i afsevärdt 

 utbyte erfordras en koncentration hos svafvelsyran, som 

 öf verstiger 50%. samt en jämförelsevis stark afkylning. 

 Med 50 proc. syra och en afkylning under 0° framträdde 

 det bästa utbytet. Af ven då temperaturen fick stiga 

 endast några grader öfver 0°, inträdde förhartsning, ehuru 

 koncentrationen något minskades. Det bästa utbytet 

 erhölls med 55-proc. sj^a och en temperatur af åtminstone 

 — -6°. Under sådana förhållanden håller sig terpinhydra- 

 tet löst i svafvelsyran, förutsatt att förhållandet mellan 

 mängden af kolväte och svafvelsyra är 1:6, såsom vid 

 alla ofvanstående försök. Vid utspädning med vatten 

 utfaller terpinhydratet sj^nnerligt rent och hvitt, och är 

 det mycket lätt att utt\,^ätta. Om syran utspädes med 

 4 — 5-dubbla volymen vatten är det sannolikt, att åtmin- 

 stone 90% af den rena produkten af skiljes utan att neutra- 

 lisation behöfver inträda. Vid försöken erhålles alltid en 

 del af dipentenet tillbaka som en olja, hvilken vid pro- 

 duktens af skilj ande genom filtrering går genom filtrum 

 och kan därur genom utdestillering återvinnas. Dock är 

 icke ens detta nödigt, ty om oljan icke förhartsats genom 

 uppvärmning till öfver 0°, så kan den vid förnyad omiör- 

 ning med svafvelsyra under ofvan angifna förhållanden 

 ytterligare lämna afsevärda mängder terpinhydrat. 



Vid användning af dipenten är råprodukten alltid 

 renare än då pinen är utgångsmaterial. Genom omkristal- 

 lisering ur hett vatten, event, alkohol, ernås lätt en pro- 

 dukt med smältpunkten 120°. 



Bidrag t. känned. af Fini. 



