14 



senare med kristaller av «-terpineol (sm.p. 35°), och den 

 förra av /5-terpineol (smp. 32°). Likväl lyckades det icke 

 oss, lika litet som Bergström och Fagerlind tidigare, 

 att få fraktionerna att stelna, något som emellertid icke, 

 med beaktande av de låga smältpunkterna, utgör något 

 bevis mot att sagda terpineoler kimde föreligga, hälst det 

 kmide påvisas (se nedan), att även andra föreningar före- 

 komma i dessa fraktioner, förorenande desamma. 



5. Försök att hydratisera alkoholerna C^qH^j . O/i. 



Att fraktionerna 210—212 samt 216—218° i själva 

 värket såsom väsentliga beståndsdelar innehålla, den förra 

 ß-terpineol, den senare ^''^-terpineol. kunde emellertid indi- 

 rekt bevisas genom anställande av h^^dratiseringsförsök 

 medels utspädd svavelsyra, på sätt av mig tidigare ^) visats 

 i avhandl. V. tillhörande samma serie som den föreliggande. 

 Såsom av formlerna å föregående sida framgår, måste 

 såväl a- som j-terpineol vid vattenanlagring giva ett och 

 samma terpmhydrat. 



Den föiTa fraktionen omrördes med 47-proc. svavelsyra 

 fem timmar mider kraftig omröming vid en temperatur 

 av — 6°. Vid utspädning med is erhölls en snart Imstalli- 

 serande olja, varur det fasta avsugades från en tjock- 

 flytande olja och tvättades med vatten. Kristallernas 

 smältpunkt var 117°, och steg denna konstant efter om- 

 kristallisering ur alkohol och hett vatten till 119°. Vid 



^) Undersökningar av finskt terpentin. V. Försök över 

 terpinhydrat och terpineolbildning. Vet. Soc:s Bidrag H. 77 X:o 1, 

 sid. 24. 



Bidrag t. känned. af Fini. 



