116 



Tab. I. 



Själfmördare i Fmlaud pà 1 milj ou af medelfolkmäugdeu. 



Ar 



Båda 

 könen 



Man- 

 kön 



Kvin- 

 kön 



År 



Båda 

 könen 



Man- 

 kön 



Kvin- 

 kön 



1751 — 60 



11,82 



19,63 



4,62 



1821—30 



24,48 



41,72 



8,42 



1761—70 



12,54 



20,36 



5,17 



1831—40 



30,14 



51,74 



9,87 



1771—80 



11,84 



15,47 



8,36 



1841—50 



37,45 



65,40 



11,08 



1781—90 



10,06 



17,60 



2,85 



1851—60 



42,19 



73,24 



12,90 



1791—1800 



16,66 



28,15 



5,82 



1861—70 



36,46 



58,47 



15,56 



1801—10 



18,04 



31,11 



5,76 



1871—80 



30,80 



50,58 



11,94 



1811—20 



21,44 



36,35 



7,62 



1881—90 



39,27 



64,64 



14,82 



Denna tabell, hvilken som nämdt, helt och hållet är 

 uppgjord enligt prästerskapets till tabellverket och statistiska 

 bj'ràn lämnade uppgifter, omfattar först frän 1815 Viborgs 

 län. samt frän 1830 äfven de grekisk-ryska trosbekäunarne 

 i landet, hvarifrân dock uppgifter ofta uteblifvit. 



En annan källa för själfmordsstatistiken hos oss finnes 

 därigenom att i värt land, liksom i flere andra länder medi- 

 kolegal obduktion af själfspillingar är påbjuden. Eedan 

 1726 innehöll ett kungligt bref till Collegium medicum före- 

 skriften att alla personer, som genom plötslig död hädau- 

 ryckas, skola straxt efter döden öppnas; samt 1739 att så- 

 dana meuniskors kroppar, som blifvit funne döde pä vägar 

 och stigar, skola besigtigas. Samma praxis har allt sedan 

 varit radande. Nu gällande lagstadgaude pä grund hvaraf 

 medikolegala obduktioner hos oss verkställas (Kejs. förordu. 

 om införande af allmän strafflag i Storf. Finland af den 19 Dec. 

 1889 paragr. 8) lyder: „Finnes uagou ligga död utan att 



