122 



andra länder upptagna samt därför äfven låta använda sig 

 för komparativ statistik. 



För denna statistiska sammanställning af själf morden i 

 Finland har jag genomgått obduktions protokollen för aren 

 1861—80 och därvid som själfmord upptagit alla de fall, där 

 obducenteu i sin attest angifvit själfraordet som konstateradt 

 eller sannolikt; detta är vanligen händelsen med t. ex. alla 

 hängda personer; några fall, där långtgången förruttnelse 

 hindrat obducenten att afge positivt utlåtande, men polis- 

 förhörsprotokollet angett att den döde anträtfats upphängd, 

 samt ingen misstanke yppats om andras handavärkan, har 

 jag dock räknat bland själfmordare. Svårare kan åtgörandet 

 vara vid dränkning, hvarvid också flertalet obducenter af- 

 gifvit reserverade eller obestämda attester; jag har därvid 

 sökt följa den principen, att då föregående polisundersöknings- 

 protokoll funnits upptaget och konstaterat själfmord, eller 

 omständigheter som gjort ett sådant ganska sannolikt, har 

 jag upptagit fallet som själfmord, i händelse inga spår af 

 yttre vald eller motvärn kunnat påträffas. Emellertid före- 

 komma fall som kunna vara svåra att afgöra, och där medi- 

 cinalchefen tecknat å protokollet en från obducentens afvi- 

 kande åsigt. Sådana fall har jag vanligen upptagit enligt 

 dessa anteckningar. Äfven har jag upptagit de själfmord 

 som begåtts under sinnesrubbning eller under feberdelirier, 

 hvilka ofta nog kunna vara svåra att skilja från hvarandra.*) 



*) I förbigående må anmärkas att forskuiugar i obduktiousproto- 

 kollen äro förknippade med vissa svårigheter, hvilka isj'nnerhet för i 

 landsorten bosatte personer ej äro lätta att öfverviuua; de förvaras 

 nämligen i statsarkivet i Helsingfors och utlämnas därifrån på inga 

 vilkor, hvarför deras genomgående måste ske i statsarkivets läserum; 

 här erbjudas visserligen alla tänkbara bekvämligheter och tillmötes- 

 gåendeu, men naturligtvis endast för dem som hafva tillfälle att vistas 



