132 



och utgör nnmera ett ständigt föremål för deras omsorger," 

 Efter att hafva framstält resultatet af sina undersökningar 

 i öfverskådliga tabeller, säger samme författare: „de slut- 

 satser som kunna dragas af dessa tabeller äro i ögonen 

 fallande; på några undantag när (bl. a. Finland) liafva 

 själfmorden i Europa tillväxt vida hastigare än folkmängden. 



MorselU, som företagit liknande undersökningar, har 

 äfveu kommit till samma resultat. 



Orsakerna till denna konstant under de två senaste 

 decennierna i Finland uppti'ädande förminskning i själf- 

 raordens antal, skulle vi för vår del vara böjda att söka i 

 två omständigheter: å ena sidan i det allmänna ekonomiska 

 välståndet under decennierna 1871 — 90, och å andra sidan 

 i den efter husbehofsbränniugens afskaffande minskade brän- 

 vinskonsumtionen. 



Hvad de ekonomiska framstegen under dessa decennier 

 beträffar, kunna vi som exponenter därför hänvisa på föl- 

 jande siffror: Finlands befolkning utgjorde 1868 omkring 

 1,727,000 personer, och 1890 2,380,000, och hade således 

 ökats med mera än 37 procent på 20 år. Finlands järn- 

 vägar bildade 1869 endast 170 kilometer, och hade 1890 sti- 

 git till 1,909 kilometer, eller mer än tiodubblats. Tullen för 

 införda varor utgjorde 1860 omkring 5,200,000 mk, och 1870 

 omkr. 5,500,000 mk, men 1890 i det närmaste 20 miljoner 

 mk och hade således nära nog fj-radubblats. Som underlag 

 och vilkor för denna högst betydande ekonomiska förbätt- 

 ring, bör dock främst erinras om de goda skördarne under 

 dessa år, samt möjligheten att genom förbättrade kommuni- 

 kationer och god penningetillgång i tid paralysera de då- 

 liga skördarues inflytande, hvarpå ej heller exempel under 

 denna tid saknats. Tillika må påpekas jordbrukets fort- 

 gående förbättring i så måtto, att den härförinnan öfver- 



