135 



snart skola visa, gifvit honom rätt. Brierre de Boismont 

 undersökte 4,595 själfmord i Frankrike, och fann hos 530 

 dryckenskap som hufvudmotiv, och 250, som af andra orsa- 

 ker beröfvade sig lifvet, voro drinkare. 



Angående alkoholens inflytande på själfmordet har ny- 

 ligen Prinzing offentliggjort en intressant studie: Trunksucht 

 und Selbstmord, Leipzig 1895, där han uttalar det antagan- 

 det som berättigadt, att själf mordsfrekvensen i ett land står 

 i ett visst förhållande till bränvinskonsumtioneu, och att där 

 den sistnämde aftagit, vanligen äfven själfmorden hafva min- 

 skats, och tvärtom. Detta antagande bekräftas också af 

 flere länders statistik ; att ett och annat undantag från denna 

 regel gifves, skall ej förvåna den, som vet att själfmorden 

 äfven kunna bero på andra orsaker. 



Han framhåller bland annat de olika folkslagens myc- 

 ket divergerande själfmords frekvens; tyskar, fransmän och 

 danskar, hos hvilka själfmord äro allmännast, äro äfven 

 mycket begifna på starka drycker; judarne däremot, hvilkas 

 ringa böjelse för själfmord länge varit erkänd, äro också 

 mycket måttliga vid förtärande af spritdrycker; bland tys- 

 karna åter äro själfmorden allmännast i de trakter där stor 

 bran vinskonsumtion råder. Likaså är den öfvervägande 

 själfmordsfrekvensen bland mankönet till stor del att skrifva 

 på alkoholens räkning. Vidare erinrar han därom, att den 

 allmännaste orsaken till själfmord är sinnessjukdom, hvilken 

 mycket ofta uppstår till följe af alkoholmissbruk, i Tyskland 

 i medeltal hos fjärdedelen af de manliga sinnesrubbade. — 

 Som slutresultat af sina omfattande undersökningar anför 

 Prinzing att det kan betraktas som ett faktum, att mer än 

 fjärdedelen af alla själfmord bland mankönet, samt i den 

 egentliga mannaåldern en full tredjedel af desamma, för- 



