141 



Sverige. Som reclau nänits har befolkuingsstatistiken 

 i Sverige omhuldats mer än i något annat land, hvarför 

 också själf morden i Sverige (och Finland) finnas förtecknade 

 sedan, i det närmaste, ett och ett halft sekel tillbaka. Hvad 

 Sverige beträffar, utvisar denna statistik en nästan oaf bru- 

 tet fortgående förökning af själfspilliugarne, ehuru deras 

 relativa antal aldrig stigit till den höjd som i Danmark, 

 men under senare tider betydligt öfverträffat dem i Norge 

 och Finland. Enligt flere statistikers åsigt är hufvudorsa- 

 ken till själfmordens relativt höga siffror att söka i den 

 stora förbrukningen af spritvaror, hvilken i detta land se- 

 dan uråldriga tider varit rådande, och hvilken tog särdeles 

 fart under Gustaf III genom hans kronobrännerier. 



Många bemödanden hafva af enskilde och regeringen 

 under senare tider gjorts för att upplj^sa allmänheten om 

 drj^ckenskapens vådor. Magnus Huss' arbete, Alcoholismus 

 chronicus, 1852, var det första i sitt slag i Europa och öpp- 

 nade först läkarnes ögon för de faror som hotade samhället 

 genom bränvinsgiftet : han framvisade äfven till först dess 

 invärkan på själf mordsfrekvensen. 1854 skedde inskränk- 

 ningar i husbehofsbränningen, hvilken alldeles förbjöds 1865; 

 kommunerna erhöllo rätt att reglera försäljningen af spiri- 

 tuösa, hvilken af städerna lämnades åt de s. k. utskänk- 

 ningsbolagen, i nykterhetens intresse arbetande föreningar, 

 stående under kommunernas kontroll och hvilkas vinst skulle 

 tillfalla kommunerna. Detta s. k. Göteborgssystem, som först 

 organiserades i staden med samma namn 1865, på initiativ 

 af prosten Wieselgren, infördes sedan småningom i alla Sve- 

 riges städer, i Stockholm 1877, och har mycket bidragit till 

 minskande af bränvinsåtgångeu. Emellertid har själfmords- 

 frekvensen i Sverige ingalunda i samma grad som i Norge 

 påvärkats af dessa inskränkningar i alkoholförbrukuingen, 



