150 



själf mor dens autal, eller eus närmelsevis sa i ögonen fallande 

 inflytande som i Norge eller ens i Sverige (se tabellerna V 

 och VI). Tvärtom visar qvinqvenniet 1866 — 70 en märkbar 

 ökning af själfmorden, hufvudsakligen beroende pä den höga 

 sififran under missväxtaret 1868, livarom vi redan förut talat. 

 Dock visa 8 af aren under decenniet 1861 — 70 en själf- 

 mordsfrekvens af 40 eller därutöfver, och endast 2 helt litet 

 därunder. Att dessa höga siffror för qvinqvenniet 1861 — 65 

 till stor del torde berott på den betydande bränvinskonsum- 

 tionen, synes otvetydigt af den fjärde kolumnen, eller de af 

 alkohol orsakade själf m ordens höga antal, likasom de låga 

 siffrorna i samma kolumn för qvinqvenniet 1866—70 med 

 lika stor sannolikhet antyda, att andra orsaker dä gjorde sig 

 gällande, eller, som vi i det föregående sökt framhålla, miss- 

 växterna och med dem framträdande fördärfliga ekonomiska 

 och sanitära inflytanden. 



Ett ytterligare bevis för dessa missväxtårs stora in- 

 värkan på själf m ordsfrekvensen finna vi under 1868, då själf- 

 morden i och för sig nådde sitt maximum, men samtidigt de 

 genom alkohol orsakade själfmorden sitt minimum. 



Den minskade bräuvinskonsumtioneus egentliga invär- 

 kan på själf mordens antal framträder mindre grumlad af 

 andra inflytanden först under decenniet 1871—80, då inga 

 svåra naturförhållanden, hungersnöd och sjukdomar, förefun- 

 nos. Då nedgår icke allenast hela själf mordssiffran med om- 

 kring 30 procent, hvilket håller sig temmeligen konstant un- 

 der de båda femårsperioderna, utan äfven antalet af genom 

 alkohol orsakade själf mord till en likaså ganska konstant 

 siffra, nära nog hälften mindre än under husbehofsbrännin- 

 gens tider. 



