160 



nare decenDierna, som näradt, var 10 kvinliga på 40 man- 

 liga, höjer sig till 10 kvinliga på 45 manliga. Saelan iipp- 

 gifver också i sin förutuämda af handling, att för åren 1841 

 — 60 på 10 kvinliga själfmord belöpte sig 56 manliga; för 

 decenniet 1861 — 70 utgör medeltalet 10 kvinliga mot 38 

 manliga. Detta relativt höga antal kvinliga själfmord under 

 åren 1861 — 70 kan med skäl betraktas som ett uttryck för 

 den under flere af dessa år rådande allmänna nöden, hvil- 

 ken, ehuru icke skonande nâgotdera könet, dock företrädes- 

 vis gjorde sig gällande bland kvinnor och barn. Med lika 

 grad af sannolikhet kan man i de öfvervägande manliga 

 själfmorden 1841 — 60 spåra värkningarue af en bland män- 

 nen särskildt effektiv själfraordsorsak, nämligen bräu vinet, 

 hvilket flödade rikligt under dessa husbehofsbränuiugens tider. 



Om vi jämföra den första och sista femårsperioden i 

 tab. XII med hvarandra, finna vi, att själfmorden bland kvin- 

 kön ej i någon immnvärd grad ökats från 1860 till 1895, 

 då de relativa talün för båda qvingvenuierna äro nästan de- 

 samma; bland mankönet däremot hafva själfmorden under 

 samma tiderymd ökats från 70 på en miljon till 80; härvid 

 böra vi dock ej förglömma, att under en mellanliggande pe- 

 riod, 1870 — 1880, själfmorden bland båda könen aftogo med 

 omkring 25 procent, för att under följande decennier åter 

 stiga till sina förra, eller, hvad mankönet beträffar, ännu 

 högre siffror. Denna stigning sker dock långsammare bland 

 kvinnorna, och märkes knappt ännu 1881 — 35, då den redan 

 är ganska tydligt uttalad bland männen. 



Som förut nämdt äro de allmäanaste motiven till själf- 

 mord i vårt la ad, liksom i åt flesta andra länder, tvänne, 

 nämligen sinaesrubbning och alkoholmissbruk. Då det erbju- 

 der mycket intresse att erfara l.wni allmänt dessa orsaker 



