161 



förekomma^ och huru de fördela sig på de båda könen, har 

 jag- i sådant afseende genomgått obduktionsprotokollen, hvilka 

 dock, isynnerhet för bestämmandet af sinnesrubbning som 

 själf mordsorsak, erbjuda vissa svårigheter. Flere obducen- 

 ter hafva synbarligen hyst den uppfattningen, hvilken värk- 

 ligen också af flere auktoriteter omfattats, att ett själfmord 

 i och för sig är ett tillräckligt beds på sinnesrubbning. 

 Därför är det också ingalunda sällsynt att attesten, utan 

 anförande af vidare upplysning, eller s. k. species facti, 

 (hvilken troligen i många fall saknats) innehåller, att den 

 döde „synbarligen" eller „sannolikt" under „häftig sinnes- 

 yrsel" eller ;, anfall af sinnesoreda" själf afhändt sig lifvet, 

 eller att själfmordet gjorts „i ett ögonblick af stor hufvud- 

 svaghet". Andra åter tala om „ångest eller yrsel förorsa- 

 kade af hjärtlidande" eller „sjukligt lynne beroende på bin- 

 nikemask eller lefverlidande". Som sinnesrubbade har jag 

 dock upptagit endast sådana, som före själfmordet visat tec- 

 ken till rubbadt förstånd, och sammanfört dessa, liksom dem, 

 som längre eller kortare tid före själfmordet missbrukat spi- 

 rituösa, i följande tabell 



