181 



Ang'aende Sverige, tab. XXIII, anmärker dess officiella 

 statistik att, jämförda med männens tal äro kvinnornas all- 

 tid lägre, dock bland ogifta kvinnor bland åldersklasserna 

 omkring 20 år sä höga, att de gaüska mycket närma sig, 

 ja, för åldern 20—30 t. ö. m. öfverträfia de gifte männens. 

 Härvid kan man ej nnderlåta att säga, att detta ej vittnar 

 särdeles godt om moralen hos denna klass. Bland ogifte 

 äro själfmord alltid vanligare än bland gifte, med ett enda 

 undautag, för åldern 15—20 år, hvilket dock är beräknadt 

 på grund af ett enda fall. För enklingar och enkor äro 

 de absoluta talen i allmänhet för små, och detsamma torde 

 vara fallet med en del af de öfriga grupperna. Bland de 

 gifte männen hafva själfmorden endast obetydligt ökats un- 

 der de senaste sex decennierna; bland de ogifte däremot, 

 isynnerhet för de äldre ålderklasserna nästan fyrdubblats 

 under samma tid; bland ogifta kvinnor hafva de härunder 

 fördubblats; allt detta enligt andra i Sveriges officiella sta- 

 tistik anförda tabeller. 



Om dessa nu berörda förhållanden sammanställas med 

 hvad vi förut framhållit angående själf mordsfrekvensen i 

 Sverige, så ligger det nära att antaga det de ogifte män- 

 nen, bland hvilka enligt all sannolikhet alkoholförbrukningen 

 är större än bland de gifte, skulle af denna anledning vara 

 mera böjda för själfmord; åtminstone visa de höga siffrorna 

 för åldersklasserna 25 — 55 år, hvilka äro ända till tre gånger 

 högre bland de ogifte männen än bland de gifte, med nöd- 

 vändighet på en här särdeles värksam själf mordsorsak, lik- 

 som äfven de ovanligt höga siffrorna för åldersklasserna 

 20 — 35 år bland ogifta kvinnor göra samma intryck. 



Af tab. XXIV för Norge kan dragas den slutsats att 

 äktenskapet värkar skyddande mot själfmord, hvaremot de 

 som aldrig knutit äktenskaplig förbindelse, äfvensom de hvil^ 



