197 



I Danmark är förhållandet mellan hiifvudstadeus och 

 landsortens själfmord följande. Under aren 1835—44 före- 

 kommo i medeltal på hvarje ar 457 själfmord i Köpenhamn 

 på en miljon innevånare, 301 i de öfriga städerna och 178 

 på landsbygden. Medan förhållandet i städerna hållit sig 

 på nngefär samma punkt under 50 år, har den relativa fre- 

 kvensen i Köpenhamn regelbundet aftagit, men däremot i 

 landsorten med samma regelbundenhet stigit; sålunda räk- 

 nades under perioden 1845 — 56 i landsortsdistrikten ej min- 

 dre än 232 själfmord på en miljon invånare och under 

 decenniet 1876—85 ända till 246, medan i Köpenhamn un- 

 der sistnämde period förekommo 28S och i de öfriga stä- 

 derna 298. 



Denna förminskning af Köpenhamns själfmordsfrekvens 

 är emellertid, enligt hvad Danmarks officiella statistik upp- 

 lyser, mera skenbar än värklig, i det att de tilltagande själf- 

 morden på landet till största delen bero på en förökning i 

 de närmast hufvudstaden belägna lauddistrikten. En stor 

 del af de själfmördare, hvilkas död konstaterades i dessa 

 jurisdiktioner, tillhörde egentligen hufvudstadens befolkning, 

 hvilket framgick vid de förhör, som efter själfmordet austäl- 

 des. Flere orter i Köpenhamns närhet, hvilka af statistiken 

 räknas till landsorten^ torde af hufvudstadens själfmördare 

 föredragas som lämpligare ort för själfmordets föröfvande, 

 och Köpenhamn sålunda på sin omgifning utöfva samma in- 

 flytande i afseende å själfmorden, som vi nyss funno beträf- 

 fande Paris. 



Af mycken vigt är naturligtvis frågan om hvad som 

 bör räknas till städerna och hvad till landsorten, då grän- 

 serna dem emellan dragas mycket olika i skilda länder. Så 

 t. ex. finnes i närheten af Köpenhamn förstaden Frederiks- 

 berg, hvilkeu i dess officiella statistik hänföres till lands- 



