207 



iiolikt eudast sâdaua, som i Helsingfors äro kjTkskrifua, 

 med tillägg- måhända af okända personer. Skiluaden mel- 

 lan dessa båda källor kan vara ganska betj'dlig; under qvin- 

 qvenuiet 1891—95 obducerades i Helsingfors 71 själfmör- 

 dare, hvaremot den officiella statistiken for samma tid upp- 

 tager endast 48 själfmord. Dessutom bör erinras, att i Hel- 

 singfors årligen anträffas flere drunknade personer, angående 

 hvilka obduktionen ej kan upplysa, huruvida de själfva ta- 

 git sig afdaga, eller genom ol3'Ckshändelse kommit i vattnet. 

 Dessa äro ej här ofvau upptagna, ehuru sannolikt flere bland 

 dem varit själfspillingar. Nyss anförda siffror, ehuru till 

 antalet högre, än hvad den officiella statistiken uppgifver, 

 torde sålunda ej vara för höga, snarare tvärtom. 



Själfmorden i Helsingfors äro således ganska allmänna, 

 om också ej fullt så ofta förekommande, som i Paris, Wien, 

 Köpenhamn eller Stockholm. Jämför man dem däremot med 

 antalet själfmord i hela Finland, så förefalla de vida all- 

 männare än fallet är med flere andra hufvudstäder, såsom 

 den sista kolumnen i tabellen utvisar, jämförd med hvad 

 om dessa förut anförts. Själfmordsfrekvenseu i hufvudsta- 

 den synes äfven vara temligen oberörd af den för hela lan- 

 det gällande; den kan i Helsingfors vara ganska hög, oak- 

 tadt själfmorden i det öfriga landet varit jämförelsevis få, 

 såsom t. ex. under qviuqvenniet 1871—75. På denna grund 

 kan man naturligtvis ej heller här ^3åra några särskildt 

 värksamme orsaker till själfmorden, utan måste antaga dem 

 vara desamma vi förut påpekat såsom i städerna, särskildt 

 de större, allmännast förekommande. Vidare sjmes ur ta- 

 bellen framgå, att om också befolkningen i hufvudstaden 

 ganska hastigt tillväxt de senare åren, så hafva själfmorden 

 dock i ännu högre grad ökats, och torde Helsingfors i detta 

 afseende snart nog ej stå tillbaka för många andra hufvud- 



