213 



Statistik konstaterar, att de flesta själfmord förekomma un- 

 der den varma årstiden och oftast under maj eller juni ma- 

 nad. Undantag- från denna regel bilda i nyss anförda tabell 

 endast två qvinqvennier, 1866—70, då de flesta själfmord 

 uppträdde i april, och 1871 — 75, då juli visar de flesta. Vid 

 granskandet af den tabell, hvaraf ofvan anförda utgör ett 

 sammandrag, ser man, att under det förra qvinqvenniet på- 

 träffas de högsta siffror för en månad, 17 och 16, som öf- 

 verhufviid förekomma under dessa 30 år, och under det se- 

 nare, likaså de lägsta, i det att ej mindre än fem månader 

 under åren 1871 — 75 förekomma, då endast en person tagit 

 sig afdaga i hela landet, hvilket lyckliga förhållande eljest 

 icke iakttages. Dessa båda qvinqvennier utgöra sålunda 

 synbarligen undantag från det hos oss som regel gällande, 

 hvilket vi också förut, angående dessa år, varit i tillfälle 

 att påpeka. Femårsperioden 1866 — 70 uppvisar också den 

 högsta relativa och absoluta siffra vi funnit under något år, 

 nemligen för nödåret 1868, under hvilket vi äfven anträffa 

 för april ofvan omnämda abnormt höga månadssiffra, 17 

 själfmord; hvardera af dessa omständigheter synes alltså be- 

 kräfta, att hungersnöd och sjukdomar i förening äro af stort 

 inflytande på själf mordsfrekvensen och bringa den att stiga 

 utöfver vanliga gränser. Tillika synes det ej osannolikt, att 

 hungersnöden under tidigare vårmånader (både mars, april 

 och maj visa 1868 höga siffror) gör sitt inflytande mest 

 gällande, då föregående skörd på de flesta ställen förtärts 

 och de afmagrade husdjuren störtat af foderbrist. 



Om vi från dessa undantag vända oss till det för vårt 

 land vanligaste förhållandet, finna vi af Saelans förut cite- 

 rade arbete, att han undersökt själf mordens förekomst un- 

 der decenniet 1851—60 och därvid funnit de flesta i maj 

 månad. Han anför vidare Sveriges statistiska byrås upp- 



