228 



själfva värket förkortat sina dagar. Likaså med de Of- 

 rig-a yrkesklassema. Vi skola därför, i likhet med Finlands 

 Befolkningsstatistik, 1 o. 5 liäft., dela Finlands befolkning i 

 8 klasser efter dess näring och yrke; till första klassen hän- 

 föras då bönder, jordägare, landbönder, nj^byggare, jord- 

 torpare och inhysingar med deras hustrur, barn och tjänste- 

 folk, eller alla, som direkt eller indirekt lefva af jordbruket; 

 till andra klassen industri-idkare, fabriksarbetare, handtvär- 

 kare, apotekare, alla, liksom de följande klasserna, med till 

 dem hörande familjer; till tredje klassen handlande, med 

 biträden, skeppare, sjöfarande, näringsidkare; till fjärde klas- 

 sen tjänstemän i statens, kyrkans, skolans (och kommunens?) 

 tjänst, läkare, fältskärer, veterinärer, krono- och stadsbetjäuing 

 samt studenter och skolgossar; till femte klassen militärer, 

 högre och lägre; till sjätte tjänare af båda könen, inspek- 

 torer, guvernanter, hushållerskor, lösa arbetare och daglö- 

 nare; till sjunde personer utan uppgifvet yrke och till sista 

 klassen slutligen personer, njutande underhåll af andra, fat- 

 tighjon, fångar, dårar, fosterbarn och oäkta barn under 15 

 år. Om vi sedan i dessa klasser inpassa ofvan anförda 

 själf mördare, särskildt för hvardera decenniet, naturligtvis 

 under iakttagande däraf, att vi, på grund af siffrorna för 

 hela decenniet, först ledt oss till ett medeltal, gällande för 

 ett år, så få vi efterföljande tabeller (XLI och XLII), hvilka 

 vi kunnat uträkna för hvardera könet särskildt. 



Tilläggas må ännu, att denna fördelning af Finlands 

 befolkning efter yrken finnes uppgjord endast för hvart 

 tionde år, och att vi i följande tabeller jämfört medeltalet 

 för själfmorden under första decenniet 1861—70 med fördel- 

 ningen för 1865, och andra decenniets medeltal med fördel- 

 ningen för 1875. 



