237 



städer där ej förekomma, med sin fördärfliga attraktion pä 

 landsorten och med allt det elände och agglomeration af 

 massor, som tillhöra dem. Den jordbrukande befolkningen 

 i Italien räknar dess officiela statistik dock endast till 33 

 procent af befolkningen, hvaremot yrkeslösa bilda ej mindre 

 än 44 procent; detta torde bero därpA, att de kvinnor, som 

 ej personligen deltaga i jordbruks- eller annat arbete, räk- 

 nats till yrkeslösa. Sitfrorna för jordbrukarues själfmord 

 utgöra 25 på en miljon, för industri-idkare 57 och för hand- 

 lande 24G. Angående jordbrukarne, tillägger författaren, 

 äro siffrorna sannolikt dock för låga, då flere själfmord på 

 landsorten rubriceras som olycksfall. I flere trakter af norra 

 Italien, isynnerhet vid stränderna af Pofloden, är nämligen 

 Pellagra endemisk, och ger mycket ofta anledning till sin- 

 nesrubbning och själfmord, vanligen genom dränkning, men 

 dessa upptagas oftast som drunknade af våda. Faktiskt är 

 att Morselli, som är föreståndare fi3r ett stort dårhus, knappt 

 påträffat någon enda med Pellagra behäftad, hvilken ej före 

 sitt intagande gjort ett själfmordsförsök. Afven Lonilroso 

 förmodar, att flere fall af dränkning tillfölje af Pellagra alls 

 icke upptagas i de officiella listorna öfver själfmorden. 



I Frankrike har Legoyt undersökt förhållandet mellan 

 själfmordet och den sociala ställningen. Af dess befolkning 

 beräknas jordbrukare ntgöra 52 procent, industri-idkare 25 

 procent och handels-idkande 10 procent; 1876 utgjorde själf- 

 morden 233 för mankönet och 59 för kvinkönet af åker- 

 brukarne, 859 för männen och 13G för kvinnorna af in- 

 dustri-idkarne, samt 200 för männen och 21 för kvinnorna 

 af handels-idkande, allt på en miljon personer af motsva- 

 rande klass. Enligt alla trovärdiga underrättelser, fortsät- 

 ter sistnämde författai-e, utbreder sig själfmordet ganska 

 hastigt på landsorten under det fördärfliga inflytandet från 



