242 



kände relativa siffror för dessa de vanligaste själfmordssät- 

 teu, ofta nog- under ganska långa tidsperioder. 



Hos alla folkslag- begagnas allmännast repet som själf- 

 mordsvärktyg, därnäst kommer nästan utan undantag dränk- 

 ning. Sedan möta vi hos alla nationer skärande vapen, 

 skjutvapen ocli gift i något olika frekvens. Alla öfriga döds- 

 sätt förekomma endast undantagsvis: kväfniug genom kolos 

 är i vissa större städer ganska allmänt, hos oss mycket säll- 

 synt; nedstörtning från höjder förekommer äfven på en del 

 trakter, hos oss högst sällan ; likaledes krossning under ban- 

 tåg, hvaraf några fall uppträdt i vårt land under senare 

 tider. Flere andra dödssätt, som ihjälhungring, sönder- 

 sprängning med dynamit, själfförbränuing, förekomma endast 

 som sällsjmta undantag både i andra länder och hos oss. 



I förevarande afseende, liksom i så många andra, kan 

 spåras inflytande af yttre förhållanden, isynnerhet af den 

 omgifvande naturen. I länder, där bärandet af vapen är 

 brukligt, äro också själfmord med sådana vanligare; i de 

 nordliga länderna, där vattnen längre tid äro isbelagda, är 

 dränkning mindre vanlig. I Danmark t. ex. hänga sig mer 

 än tre fjärdedelar af dess särdeles talrika själfmördare; i 

 Italien, där nästan alla bära skjutvapen, förekomma själf- 

 mord genom sådana mycket allmänt; däremot är dränkning 

 där mycket vanligare än hängning, i hvilket afseende detta 

 land bildar ett undantag från alla andra länder. Inom 

 österrikiska militärgräusen, som för ej länge sedan var or- 

 ganiserad på militärisk fot, förekommo inom denna tid 46 

 procent själfmord genom skottsår, hvilket annorstädes ej 

 iakttagits. 



För undersökning af de olika sätten för själfmordets 

 utförande i vårt land, äro vi uteslutande hänvisade till ob- 

 duktionsprotokollen. Enligt dessa var förhållandet följande. 



